Справа №567/1483/23
Провадження №1-в/567/66/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання Рівненського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше неодноразово судимого,

востанне засудженого 15.11.2023 вироком Острозького районного суду Рівненської області за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді двох років обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки, згідно п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, на підставі повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації -

в с т а н о в и в:

В Острозький районний суд Рівненської області звернулася інспектор Рівненського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області з поданням щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Острозького районного суду Рівненської області від 15.11.2023 в частині призначення покарання за ч.4 ст.185 КК України.

Подання мотивоване, тим що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 року, яким було внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами, внесеними до ст.51 КУпАП Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, після 09.08.2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Посилається на те, що згідно вироку Острозького районного суду Рівненської області від 15.11.2023 вартість викраденого засудженим ОСОБА_4 майна складає 951,63 грн., що враховуючи викладені вище норми законодавства України, виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст.185 КК України.

Відтак, з метою вирішення питання виконання вироку, просить суд звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного вироком Острозького районного суду Рівненської області від 15.11.2023 в частині призначення покарання за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засудженний, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Представник Рівненського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві подання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила суд його задовольнити.

Прокурор подання підтримав, вважає, що враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 15.11.2023 вчинив крадіжку на суму 951,63 грн., що не перевищує розмір, встановлений в ст.51 КУпАП в теперішній редакції, слід вважати, що караність даного діяння за законом, який існує на даний час, усунена, а тому він підлягає негайному звільненню від призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив звільнити його від призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, вивчивши подання та матеріали справи вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 15.11.2023 засуджений вироком Острозького районного суду Рівненської області за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді двох років обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки, згідно п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, на підставі повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено за вчинення 22.05.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану. При цьому вартість викраденого майна становила 951,63 грн.

Вирок набрав законної сили 16.12.2023 та 19.12.2023 був прийнятий до виконання Рівненським районним сектором №4 філії ДУ «Центр пробації».

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, яким було внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст.51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2023 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1 342 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2023 року повинна перевищувати 2 684 грн.

Станом на 01.01.2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становив 2 684 грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 342 грн. на 2023 рік, а два неоподатковуваних мінімумів, зазначених в ч.2 ст.51 КУпАП становить 2 684 грн.

Відтак, для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум складає 2 684 грн. х 50% = 1 342 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 2 684 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність» у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, діяння за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності одним із фактів, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання, є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України.

Так, частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини КК України певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК України; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинене діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, особа звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України чи виконання вироку відстрочене згідно ст.536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

За наведених обставин, оскільки на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, та враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення подання в частині призначення покарання за ч.4 ст.185 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, -

постановив:

Подання інспектора Рівненського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Острозького районного суду Рівненської області від 15.11.2023, в частині призначення покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільненого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку три роки, згідно п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, на підставі повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1