13.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/4150/24
1-кп/205/803/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000096 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.311 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період часу з 01.02.2024 року по 05.02.2024 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 на землі побачив медичний шприц, заповнений рідиною до відмітки 1 мл., та вирішив, що в знайденому медичному шприці знаходиться прекурсор фенілацетон. В цей час у нього, не маючого будь-якого передбаченого законодавством України дозволу на проведення законних дій з прекурсорами, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання даного прекурсору з метою його подальшого збуту. Після чого ОСОБА_3 , реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, діючи всупереч ст. 4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999, та маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання прекурсору з метою збуту, підняв шприц з землі, тим самим, незаконно придбав, фенілацетон прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюється заходи контролю, поклав його у кишеню своєї куртки та відніс для подальшого зберігання за місцем проживання своєї матері - ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого його збуту.

07.02.2024 року, близько 15:54 год., ОСОБА_3 , з метою реалізації раніше виниклого вищевказаного умислу, направленого на збут прекурсору, зустрівся у гаражі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв на той час з відома та під контролем правоохоронних органів з метою викриття незаконної діяльності ОСОБА_3 . Останній, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, яка виражалась у власному збагаченні незаконним шляхом, тобто в отримані прибутку від продажу прекурсору, де за грошові кошти у розмірі 200 гривень збирався передати вищевказаний прекурсор.

Надалі, перебуваючи у вищевказаному місці та час, ОСОБА_6 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 200 гривень, у відповідь на що ОСОБА_3 передав ОСОБА_6 , тим самим, збув, медичний шприц, заповнений рідиною до відмітки 1 мл., всередині якого знаходилась прекурсор - фенілацетон.

Того ж дня, тобто 07.02.2024 року, ОСОБА_6 , в період часу 16 години 05 хвилин до 16 години 20 хвилин, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_4 , в ході огляду місця події видав слідчому СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області придбаний у ОСОБА_3 медичний шприц, заповнений рідиною до відмітки 1 мл.

Так, в рідині жовтого кольору масою 0,9677 г. виявлено прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлено заходи контролю. В рідині жовтого кольору масою 0,9677 г. виявлено фенілацетон прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюється заходи контролю. Об`єм фенілацетону визначити неможливо у зв`язку з його незначною кількістю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що в зазначений в обвинувальному акті місці та час знайшов медичний шприц, заповнений рідиною до відмітки 1 мл., в якому знаходиться прекурсор фенілацетон, з метою його подальшого збуту, який в подальшому збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 200 грн.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою збуту, а також незаконному збуті прекурсору, правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 311 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

З врахуванням особи винного і наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що останній в судовому засіданні щиро покаявся, суду пояснив, що зробив висновки для себе, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства, також суд враховує думку прокурора, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установленої санкцією статті обвинувачення. В порядку передбаченому ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 доцільно звільнити від відбування покарань у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.03.2024 року накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, мобільний телефон бірюзового кольору «Redmi Note 9PRO», imei1: НОМЕР_1 , », imei2: НОМЕР_2 , з двома сім-картами.

У зв`язку з тим, що на даний час потреба минула у застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження , арешт необхідно скасувати.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову експертизу наркотичний засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/6143-НЗПРАП від 23.02.2024 року, витрати на яку складають 2271,84 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.

На підставі п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.03.2024 року на майно, а саме: мобільний телефон бірюзового кольору «Redmi Note 9PRO», imei1: НОМЕР_1 , », imei2: НОМЕР_2 , з двома сім-картами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню 84 коп.), витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/6143-НЗПРАП від 23.02.2024 року.

Речові докази, якими було визнано:

- фенілацетон прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, який було передано на зберігання до камери схову ВП № 3 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- мобільний телефон бірюзового кольору «Redmi Note 9PRO», imei1: НОМЕР_1 , », imei2: НОМЕР_2 , з двома сім-картами, що запакований у спец.пакет № СRІ1143679 та переданий на зберігання до камери схову ВП № 3 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1