Номер провадження:1-кс/521/3265/24

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2024 року м. Одеса
В ході досудового розслідування встановлено, що до відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи, яка займається організацією незаконного перетину Державного кордону України за грошову винагороду.
Крім цього, до відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_6 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи, яка займається організацією незаконного перетину Державного кордону України за грошову винагороду.
В подальшому по вказаним матеріалам надано доручення працівникам УСБУ в Одеській області щодо встановлення осіб, що можуть бути причетні до скоєння вказаного злочину.
У відповідь на вказане доручення працівниками УСБУ в Одеській області отримано інформацію, що до вчинення вказаного злочину пов`язаного з організацією незаконного перетину державного кордону та перешкоджанні законній діяльності ЗСУ може бути причетна наступна особа:
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Надалі, 17.10.2024 за участю ОСОБА_7 за місцем її проживання на підставі ухвали суду Малиновського районного суду м. Одеси проведено обшук, а саме за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено:
- «листок непрацездатності» в 9-и екземплярах;
- копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та документів на ім`я ОСОБА_8 та на ім`я ОСОБА_9 ;
-закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , НОМЕР_1 ;
-мобільний телефон Galaxy S23 Ultra сірого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з номером мобільного телефон НОМЕР_4 .
Постановою слідчого від 17.10.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Старший слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, зазначивши, що вилучені під час проведення обшуків майно, мають значення речових доказів та можуть стати предметом дослідження судових експертів в частині технічної експертизи документів та комп`ютерно-технічних експертиз. Крім того, зазначив, що власника майна повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.п.1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст. 73 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідності проведення судових експертиз, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
Щодо вимог слідчого про накладення арешту на закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно приписів п.23 Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон (затверджених постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992) забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України. Згідно п.22 цього Положення в особи, взятої під варту, або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.
Крім того, відсутні підстави вважати та слідчим не доведено, що паспорт був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження суттєво обмежує права ОСОБА_7 , тому клопотання слідчого підлягає задоволенню, проте частковому з наведених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке 17.10.2024 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено, а саме на:
- «листок непрацездатності» в 9-и екземплярах;
- копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та документів на ім`я ОСОБА_8 та на ім`я ОСОБА_9 ;
-мобільний телефон Galaxy S23 Ultra сірого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з номером мобільного телефон НОМЕР_4 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчого та прокурору.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1