Справа № 191/1818/24
Провадження № 1-кп/191/169/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має на утримані малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в посаді номера обслуги зенітно артилерійського відділення зенітно ракетно артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2022 р. № 100, старшого солдата запасу ОСОБА_4 , призначено на посаду кулеметником 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 р. № 224, старшого солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду номера обслуги зенітно артилерійського відділення зенітно ракетно - артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно із ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст.3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

ОСОБА_4 , 21 січня 2024 року близько 16 години 50 хвилин, маючи посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «В», у темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись в умовах достатньої видимості по автошляху НОМЕР_4 зі сполучення Дніпро - Мелітополь, який пролягає в межах Синельниківського району, на ділянці проїзної частини за координатами 48.3586201,35.3888210 зі сторони м.Дніпро в напрямку м.Синельникове Дніпропетровської області, де під час руху проявляючи кримінально- протиправну самовпевненість, крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухаючись по вказаному автошляху порушуючи вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. за № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), виїхав на смугу зустрічного руху для виконання маневру обгону невстановленого попутного транспортного засобу, де на смузі зустрічного руху допустив зіткнення з легковим автомобілем марки «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в межах своєї смуги для руху автошляху НОМЕР_4 зі сполученням Дніпро - Мелітополь, який пролягає в межах Синельниківського району, зі сторони м.Синельникове в напрямку м.Дніпро, у результаті чого пасажири автомобілю «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_5 , малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Вогнищевий забій головного мозку. Втрата свідомості значної тривалості (більше 24 годин) з поверненням до свідомості; травматичний субарахноїдальний крововилив; перелом склепіння черепа; множинні відкриті рани голови; забій стінки живота», що за своїм характером та у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Забій м`яких тканин гематома правого плеча. Множинні переломи ребер: VII ребер справа, IX та X ребер зліва», які за своїм характером та у своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Своїми діями водій автомобіля марки «ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 10.1, Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п.1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п.1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.10.1.: « Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху».

Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжкі тілесні ушкодження.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.286 КК України, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що 20.01.2024 року він повертався зі своєю сім`єю: дружиною, меншою донькою та старшою донькою дружини з м.Дніпро до м.Синельникове на автомобілі «ВАЗ» чорного кольору і в районі платформи с.Хорошеве перед ним їхав білий «бус». Він почав його обганяти і лише пам`ятає, як опритомнів біля своєї доньки. Дорога не була перегружена, бо це був вихідний день. Перед початком маневру увімкнув покажчик повороту та переконався у відсутності транспорту попереду. Не пам`ятає, чи закінчив маневр. Дружина сиділа на передньому пасажирському місці. А діти на задніх місцях. Їхав приблизно 90 км/год. Опритомнів, коли лежав і була швидка допомога вже. Більше нічого не пам`ятає. Сам він отримав забій обличчя, переломи лівої ноги та ребер. Алкоголь в той день не вживав. Були сутінки. У вчиненому розкаюється, якби міг натиснути кнопку повороту назад, то ніколи б так не зробив. Просив пом`якшити покарання, так як після лікування він повернувся на військову службу щодо захисту України, має на утриманні малолітню дитину, а дружина не працює зараз, тому є єдиним годувальником у сім`ї.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що вони з чоловіком та сином 20.01.2024 року їхали на своєму автомобілі «SKODA OKTAVIA» з с.Просяна до м.Дніпро. За кермом був її чоловік ОСОБА_6 Їхали вони у своїй смузі. Вона проглядала інформацію в телефоні. Коли підняла очі, то побачила, що їм на зустріч їхав автомобіль. Сталося зіткнення. Кинулися до дитини. Син був непритомний і треба було його рятувати. Водій автомобіля, що рухався позаду них, запропонував відвезти їх до лікарні, не чекаючи швидку допомогу. Він їх відвіз у дитячу обласну лікарню на АДРЕСА_3 . Лікування дитини було безкоштовне, але зараз він потребує операції для встановлення пластини. Обвинувачений дав їм 25000 грн. на лікування дитини. Він усвідомив, що сталося, адже постраждав і він сам, і його донька.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 20.01.2024 року близько 16.10 години він з дружиною та сином доїжджали на своєму автомобілі «SKODA OKTAVIA» до блокпосту перед м.Синельникове. Був дощ зі снігом. Дружина сиділа попереду, а дитина позаду. По зустрічній смузі їхав «бус». За 100 метрів він побачив, що з-за буса виїхало авто їм назустріч. Він хотів уникнути зіткнення та почав гальмувати, але не вдалося уникнути удару. У них з дружиною спрацювали подушки безпеки. Він почав кликати дитину, але син не озивався. Тому він відшпилив ремінь, позбувся подушки і вийшов з авто. Побачив той автомобіль, що ударив їх, дівчинку, яка лежала на чомусь, і свого сина, який був без свідомості та у крові. Вони розуміли, що швидка допомога буде їхати надто довго, і він попросив водія автомобіля «Ауді» відвезти їх у лікарню, на що він погодився. Одночасно вони телефонували у швидку допомогу і їм на зустріч виїхав автомобіль. Водій їх довіз до с.Іларіонове, куди вже доїхала швидка допомога, яка забрала їх у лікарню. Обвинуваченого він вже побачив наступного дня у лікарні в інвалідному візку. Він був у шоці. Через декілька днів він запропонував допомогу і приніс гроші 25000 грн. Просив вибачення, говорив, що він цього не хотів. Вважає, що вини обвинуваченого в тому, що сталося немає.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та законного представника малолітнього потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та, що стосуються витрат.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином;

- характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в реєстрі наркологічних та психічних хворих КНП «Синельниківської ЦМЛ» СМР» не перебуває, являється військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину;

- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини;

- обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відношення винного до скоєного, думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме таке покарання буде мати для нього достатню превентивну роль. Однак, з урахуванням особи обвинуваченого: являється військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в посаді номера обслуги зенітно артилерійського відділення зенітно ракетно артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», характеризується за місцем проходження служби позитивно, має на утриманні малолітню дитину, провину свою визнає в повному обсязі та щиро розкаюється у вчиненому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні були проведені судові експертизи, вартість якої складає 21203,84 гривень. Вказані витрати документально підтверджені, отже, в порядку ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Покласти на командира військової частини, де ОСОБА_4 буде проходити військову службу, обов`язок щодо організації його обліку як військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_6 , та автомобіль «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_5 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_7 , залишити у власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відповідно, знявши з них арешт накладений ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 21203,84 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1