Провадження №11-сс/801/489/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0000080 від 15.02.2023, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0000080 від 15.02.2023.

Заявник вважає, що вказана постанова винесена незаконно, оскільки слідчим було порушено вимоги ч. 2 ст. 9 і ст. 94 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_6 просив скасувати вищевказану постанову слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0000080 від 15.02.2023.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена, рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України. Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги відмовлено у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги особи, що її подала.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року. Просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити дану скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичному змісту поданої скарги та матеріалам кримінального провадження, які призвели до винесення незаконного рішення.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ заявника, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали слідчого судді, зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані, а висновки про законність постанови слідчого про закриття провадження належним чином обґрунтовані.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, зазначені норми закону дотримані в повній мірі.

Встановлено, що ОСОБА_6 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_9 . Зі змісту заяви: «до Вінницької окружної прокуратури 15.02.2023 надійшла заява ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_9 використовуючи довірливі відносини із останнім, шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом заволодів його майном. ОСОБА_6 в заяві вказує, що передав ОСОБА_9 два швейцарських годинники «Патек Філіп» та «Бригет», а також 05.04.2012 під розписку надав в заставу годинник « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який оцінено в 10 000 доларів США. Після чого з 2011 року відмовляється повертати вказані годинники, один з яких є антикварним. Розписок про передачу вказаних годинників у ОСОБА_6 немає, оскільки довіряв ОСОБА_9 .

В ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_9 , який повідомив, що в 2011 році він позичив ОСОБА_6 63000 доларів США, що підтверджено розписками, в яких вказано строк їх повернення. Оскільки грошові кошти не були повернуті ОСОБА_9 звернувся до суду.

Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області, справа № 127/26894/19 (яку зазначає ОСОБА_6 у своїй скарзі) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_6 зазначає, що при розгляді вказаної справи досліджено розписку від 05.04.2012 та годинник «Патек Філіп», який згідно розписки останній надав ОСОБА_9 як заставу, та який оцінено в 10 000 доларів США. Проте, при огляді вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2023 встановлено, що «В заставу обвинувачений передав йому один золотий годинник. Потім виявилось, що цей годинник без паспорта нічого не вартий. Про отримання даного годинника потерпілий написав обвинуваченому письмову розписку та передав останньому 9 000 доларів США. Однак прибуток від даного вкладення потерпілий не отримав та жодних коштів ОСОБА_6 йому не повернув. Коли спробував продати даний годинник, то виявилось, що його фактична вартість приблизно 2 000 - 3 000 доларів США.», разом з тим, не зазначено, який годинник (модель, марка, тощо) передавався в заставу.

В своїй заяві про вчинення злочину від 15.02.2023, ОСОБА_6 вказує, що на даний годинник («Патек Філіп») він розписки не брав, а згідно розписки від 05.04.2012 надав йому годинник «Омега», оцінивши його в 10 000 доларів США.

До матеріалів скарги ОСОБА_6 також надано копії розписок, в яких зазначено що ОСОБА_6 позичає грошові кошти у ОСОБА_9 , в одній з яких зазначено, що в заставу ОСОБА_9 отримав золотий годинник вартістю 10 000 доларів США. Разом з тим, у розписці не вказано модель, марка, або інші ознаки годинника, який отримано в заставу, що унеможливлює визначення який саме годинник ОСОБА_6 передав в заставу.

Також допитано свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що у нього з ОСОБА_6 була домовленість, згідно якої ОСОБА_6 передав швейцарський золотий годинник « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а ОСОБА_10 передав обладнання для виробництва алмазів. В подальшому ОСОБА_10 вказаний годинник продав, про що було відомо ОСОБА_6 . Щодо передачі та наявності інших годинників йому не відомо.

За час досудового розслідування слідчим неодноразово направлялись повістки про виклик ОСОБА_6 для повторного допиту, однак останній на виклики не з`явився.

Крім того, ОСОБА_6 за час досудового розслідування не надав жодних підтверджуючих документів на право власності вказаних годинників, їх походження, індивідуальних характеристик, що унеможливлює підтвердження їх існування та передання ОСОБА_9 . Зокрема, факт наявності годинників та передачі усно ОСОБА_9 встановлено лише зі слів ОСОБА_6 , разом з тим, матеріалами провадження, копією вироку, показами свідків не підтверджено.

Таким чином, факт усної домовленості нічим не підтверджено, а відносини, які склались між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 містять ознаки цивільно-правових відносин.

З огляду на сукупність зібраних доказів, на підставі власного переконання, слідчим зроблено висновок про відсутність у діянні складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Виносячи вказане рішення слідчий ОСОБА_7 користувалась повноваженнями слідчого, згідно КПК України та безпосередньо керувалась п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, як підставою для винесення такого рішення.

Доводи заявника про неповноту досудового розслідування, яка виразилась у непроведенні перехресного допиту між ним та свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не ґрунтуються на законі, оскільки згідно із положеннями ч. 9 ст. 224 КПК України одночасний допит двох чи більше осіб є правом, а не обов`язком слідчого чи прокурора у разі необхідності з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Проте проведення такої слідчої дії не є обов`язковим в випадку можливості з`ясування дійсних обставин провадження іншим чином, що і було дотримано слідчим. При цьому ОСОБА_6 не зазначив, які саме розбіжності повинні бути усунуті та як це впливає на прийняте слідчим рішення.

З аналогічних причин безпідставними є твердження ОСОБА_6 про відсутність допиту свідка ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, за результатами проведених слідчих дій в сукупності, відомостей які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України не встановлено, у зв`язку з чим слідчим ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Постанову було направлено для відома ОСОБА_6 за місцем його проживання, що підтверджено копією з реєстру відправки поштової кореспонденції.

Таким чином, слідчим під час досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які стали підставою для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що слідчим суддею не було враховано всіх фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, враховуючи встановлені вище обставини.

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що вказана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України.

На підставі викладеного, рішення слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відповідає вимогам закону та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0000080 від 15.02.2023 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: