Справа № 308/1719/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту майна накладеного у рамках кримінального провадження № 0000496 від 21.10.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, Вологоцької області, Чопсарського району, с. Кипелово, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 21.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 268 КК України.

23.07.2024 року, через канцелярію суду, надійшло клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді від 29.08.2024 року на вилучений в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автобус марки «Неоплан n-2l6SHD» д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та просив таке задоволити. Зазначив, що на даний час потреба у накладенні арешту на належний йому транспортний засіб відпала, оскільки проведено всі слідчі дії. Додав, що транспортний засіб перебуває на штраф майданчику майже рік і вважає, що це може призвести до пошкодження належного йому майна.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо часткового задоволення клопотання, а саме в частині користування вказаним транспортним засобом.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження та поданого клопотання зокрема, суд приходить до наступного висновку.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст.174 КПК України.

У частині 1 статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 29.08.2023 року, в рамках даного кримінального провадження, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на транспортний засіб марки: «Неоплан n-2l6SHD» д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , із забороною власнику, володільцю чи користувачу даного майна відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким.

Положеннями ч.1 та ч.4 ст.174 КПК України визначено, що клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Як слідує зі змісту ухвали слідчого судді від 29.08.2023 року, підставою для накладення арешту була необхідність збереження речових доказів по справі.

В судовому засіданні встановлено, що вилучений у ОСОБА_4 транспортний засіб вже майже рік знаходиться під арештом, обвинувальний акт надіслано до суду, всі експертизи проведено.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, суд виходячи з вимог ст.174 КПК України, приходить до висновку, що подане ОСОБА_4 клопотання підлягає до часткового задоволення, а арешт накладений, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2023 року, у рамках кримінального провадження № 0000496 від 01.07.2023 року, на транспортний засіб марки: «Neoplan», моделі «n-216shd», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , в частині заборони користування даним транспортним засобом, слід скасувати, обмеживши право ОСОБА_4 виключно щодо розпорядження даним нерухомим майном, тобто обмеживши право заявника на відчуження даного транспортного засобу.

За таких обставин, подане ОСОБА_4 клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 задоволити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2023 року (справа №308/14554/23), в рамках кримінального провадження № 0000496, на транспортний засіб марки «Neoplan», моделі «n-216shd», д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об?їзна, б/н, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 скасувати, в частині заборони користування даним транспортним засобом.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1