Провадження № 1-кп/761/2064/2022
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю прокурора ОСОБА_2 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_4 ,

Представника потерпілого ОСОБА_5 ,

При секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, матеріли кримінального провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесено до ЄРДР за № 0004330 від 06.11.2021 року,-

в с т а н о в и в :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 зазначив, що у кримінальному провадженні була укладена угода про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

За вказаною угодою, обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Також сторони узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, зі звільненням останньої від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ч. 2 ст. 75 КК України.

Захисник просив суд затвердити угоду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , угоду підтримала, просила її затвердити.

Представник потерпілого просив затвердити угоду.

Прокурор проти задоволення угоди заперечила, вказуючи на її незаконність.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В той же час складена угода не відповідає вимогам закону, щодо призначеного покарання.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше судима вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання, з іспитовим строком 1 рік.

Кримінальне правопорушення, яке є предметом розгляду кримінального провадження № 0004330 від 06.11.2021 року, вчинено 06.11.2021 року, тобто у період відбуття іспитового строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 статті 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли вони визначаються шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже суд, має застосувати вимоги статті 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у вигляді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком

Отже застосування до особи вимог ст. 75 КК України, у разі вчинення нею злочину у період відбуття іспитового строку законом заборонено.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

Враховуючи викладене, угода про примирення, яка укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004330 від 06.11.2021 року, не відповідає вимогам закону, зокрема ст. 71, 75 КК України, а відтак задоволеною бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 474 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні угоди про примирення укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримніальному провадженні № 0004330 від 06.11.2021 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1