Провадження № 1-кп/369/1970/24
В И Р О К

іменем України

06.11.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Торез Донецької області, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

встановив:

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Положеннями ст. 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ними збитки.

Згідно ч.3 ст.1 Лісового Кодексу України від 21.01.1994, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно ст. 7 Лісового Кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Згідно ст. 8 Лісового Кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Однак, у порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів України, 18 червня 2024 року близько 21 години у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісонасадженні за адресою: АДРЕСА_3 на території Чабанівської селищної ради у межах Боярського лісництва Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна стація» (далі -- ВП НУБіП України «Боярська ЛДС»), квартал 209, виділ 1, координати земельної ділянки: 50.3421904; 30.4554038.

18 червня 2024 року близько 21 години ОСОБА_6 , всупереч ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, в порушення вимог п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у виді шкоди довкіллю, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти довкілля, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів - лісорубного квитка, незаконно, без спеціального на те дозволу, за допомогою заздалегідь заготовленого та прилаштованого знаряддя злочину, що було необхідне для здійснення порубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме власної бензинової ланцюгової пили марки ТМ «ТЕХ АС», на корпусі якої, наявне маркування у вигляді букв та цифр «ТА-03-054» в лісовому масиві, за адресою: АДРЕСА_3 на території Чабанівської селищної ради у межах Боярського лісництва ВП НУБіП України «Боярська ЛДС» квартал 209, виділ 1, координати земельної ділянки: НОМЕР_1 ; 30.4554038 вчинив незаконну порубку шляхом спилу та повного відокремлення від кореня до ступеня припинення росту чотирьох дерев породи «дуб звичайний» діаметрами стовбурів 34 см та три по 36 см., наслідок чого спричинив шкоду лісу у сумі 44 201 грн. 78 коп., що є істотною шкодою.

В цей же день, 18 червня 2024 року близько 21 год. 50 хв., ОСОБА_6 був виявлений на місці вчинення ним незаконної порубки дерев працівниками ВП НУБіП України «Боярська ЛДС», які припинили злочинні дії останнього.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 246 КК України шкода лісу заподіяна ОСОБА_6 на суму 44 201 грн. 78 коп., більше ніж у двадцять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який станом на 01.01.2024 становить 1514 грн., та є істотною шкодою.

Відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/111-24/37364-ФХЕД від 27.06.2024 розмір шкоди, спричинений внаслідок незаконної порубки 4 сиро ростучих дерев породи дуб, які знаходились на лісовій ділянці АДРЕСА_4 , яка виявлена 18.06.2024 (з урахуванням індексації) становить 44 201,78 грн.

Таким чином, в результаті незаконної порубки дерев ОСОБА_6 заподіяв майнову шкоду довкіллю на загальну суму 44 201,78 грн.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка укладена 28 червня 2024 року між прокурором та підозрюваним, у присутності його захисника, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Крім того, прокурор надав заяву представника потерпілого, відповідно до якої останній не заперечує, щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Згідно даної угоди, де зазначені її сторони, формулювання обвинувачення, підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 246 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором, вивчивши угоду, вислухавши обвинуваченого та захисника, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі даної угоди, вислухавши думку прокурора, який вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і вважав за можливе задовольнити клопотання про затвердження даної угоди та ухвалити вирок на підставі угоди, суд дійшов до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає до затвердження з наступних підстав.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України; негативних характеристик за місцем проживання не має; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

По даному кримінальному провадженню, заявлено цивільний позов начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України (НУБіП України), який просить стягнути з ОСОБА_6 44201,78 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначений позов ОСОБА_6 визнає в повному обсязі.

Вирішуючи питання цивільного позову, суд вважає, що зазначений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Положеннями статті 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачено відшкодування за неї за наявності вини особи, яка заподіяла шкоду.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає доведеними позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі збитків, які встановлені в підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість цивільного позову начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України (НУБіП України) на загальну суму 44201,78 грн., оскільки така сума матеріальної шкоди підтверджується пред`явленим обвинуваченням та встановлена в підготовчому судовому засідання і не оспорюється обвинуваченим, як цивільним відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним і призначення ОСОБА_6 узгодженого сторонами виду та розміру покарання та задоволення цивільного позову.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 96-1 КК України та ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 28 червня 2024 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_6 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати, на користь держави в сумі 6058,24 грн. (шість тисяч п`ятдесят вісім грн. 24 коп.).

Цивільний позов начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Національного університету біоресурсів і природокористування України (НУБіП України) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України () матеріальну шкоду в розмірі 44201,78 грн. (сорок чотири тисячі двісті одна грн. 78 коп.).

Речові докази:

- стовбур дерева породи «дуб» з діаметром стовбуру 34х34 см., довжиною близько 30 м., стовбур дерева породи «дуб» з діаметром стовбуру 36х36 см., довжиною близько 35 м., стовбур дерева породи «дуб» з діаметром стовбуру 36х36 см., довжиною близько 35 м., стовбур дерева породи «дуб» з діаметром стовбуру 36х36 см., довжиною близько 35 м. - передані на відповідальне зберігання Боярському лісництву ВП НУБіП України «Боярська ЛСД» ОСОБА_7 - залишити в розпорядженні Боярського лісництва ВП НУБіП України «Боярська ЛСД»;

- бензинову ланцюгову пилу марки ТМ «ТЕХ АС», помаранчево-чорного кольору, на корпусі якої, наявне маркування у вигляді букв та цифр «ТА-03-054» - передану до камери збереження речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області - примусово безоплатно вилучити у власність держави на підставі ч. 1 ст. 96-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, захисником та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1