ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5141/15-к
провадження № 1/753/7/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судової справи:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

підсудний ОСОБА_5 ,

під час судового засідання у кримінальній справі за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олекичі, Хойниксього району, Гомельської області, Білорусь, білорус, громадянин України, одружений, військовий пенсіонер,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153; ч. 3 ст. 153 КК України,

встановив:

Висунуте звинувачення

12 серпня 2009 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_5 умисно, з метою насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з потерпілою особою всупереч її волі, знаходячись біля Дарницького ринку, на АДРЕСА_2 , підійшов до малолітнього ОСОБА_6 , 1998 р.н., якого ОСОБА_5 обрав у якості об`єкта вчинення злочину, після чого під заздалегідь неправдивим, надуманим для полегшення вчинення злочину приводом, достовірно знаючи, що він є малолітнім, запропонував ОСОБА_6 , за грошову винагороду в розмірі 50 грн, проїхати до ОСОБА_5 на дачу та надати допомогу у завантаженні автомобіля сливами, на що ОСОБА_6 , будучи ведений в оману з боку ОСОБА_5 , не знаючи та не усвідомлюючи про злочинні наміри останнього, погодився на пропозицію ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнім ОСОБА_6 для підшукання місця, придатного для вчинення злочину, - насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, разом з ОСОБА_6 від Дарницького ринку на АДРЕСА_2 , на маршрутному таксі № 529 поїхали у напрямку с. Бортничі м. Києва, де ОСОБА_5 разом з малолітнім ОСОБА_6 вийшов на зупинці громадського транспорту на АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_5 повів малолітнього ОСОБА_6 , який думав, що йде з ОСОБА_5 на дачу в лісосмугу.

Цього ж дня, а саме 12.08.2009, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у лісосмузі неподалік від зупинки громадського транспорту на АДРЕСА_3 разом з малолітнім ОСОБА_6 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, із застосуванням фізичного насильства, обома руками схопив малолітнього ОСОБА_6 за горло, та утримуючи останнього вказаним чином, поклав ОСОБА_6 спиною на землю, після чого ОСОБА_5 , сів на ОСОБА_8 зверху, позбавивши останнього можливості вирватись, після чого стягнув з малолітнього ОСОБА_6 штани та труси. Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнім ОСОБА_6 , оголив свій статевий орган та одягнув на нього презерватив. ОСОБА_6 , не розуміючи характеру та значення стосовно нього ОСОБА_5 дій, але бажаючи звільнитись від останнього, спробував закричати, однак ОСОБА_5 з погрозою застосування фізичного насильства, пригрозив ОСОБА_6 побити його повністю подавивши таким чином волю та бажання у ОСОБА_6 до опору. Після чого, не припиняючи своїх злочинних дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнім ОСОБА_6 , ОСОБА_5 своїми руками підняв ноги малолітнього ОСОБА_6 вверх, розвів їх в різні сторони та, продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, скориставшись безпорадним станом малолітнього ОСОБА_6 став задовольняти свою статеву пристрасть неприродним способом, а саме аногенітальним шляхом, завдавши при цьому малолітньому ОСОБА_6 сильного фізичного болю. Після чого, ОСОБА_5 фізіологічно закінчив статевий акт сім?явиверженням в презерватив, тим самим задовольнивши свою статеву пристрасть неприродним способом з використанням безпорадного стану малолітнього потерпілого, проти волі та бажання останнього.

Крім цього, ОСОБА_5 31.08.2009, приблизно о 16 год 00 хв., з метою повторного, насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з потерпілою особою, всупереч її волі, знаходячись на зупинці громадського транспорту маршруту № 529 біля Дарницького ринку, що на АДРЕСА_2 , підійшов до малолітнього ОСОБА_9 , 1995 р.н., якого ОСОБА_5 обрав в якості об`єкта вчинення злочину, після чого під заздалегідь неправдивим, надуманим для полегшення вчинення злочину приводом, достовірно знаючи, що він є малолітнім, запропонував ОСОБА_9 , за грошову винагороду в розмірі 50 грн, проїхати до ОСОБА_5 на дачу та надати допомогу у завантаженні автомобіля яблуками, на що ОСОБА_9 , будучи ведений в оману з боку ОСОБА_5 , не знаючи та не усвідомлюючи про злочинні наміри останнього, погодився на пропозицію ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні ді, направлені на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнім ОСОБА_9 для підшукання місця, придатного для вчинення злочину, - насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, разом із ОСОБА_9 , від Дарницького ринку на АДРЕСА_2 , на маршрутному таксі № 529 поїхали в напрямку с. Бортничі м. Києва, де ОСОБА_5 разом з малолітнім ОСОБА_9 вийшов на зупинці громадського транспорту на АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_5 повів малолітнього ОСОБА_9 , який думав, що йде з ОСОБА_5 на дачу, в лісосмугу.

Цього ж дня, а саме 31.08.2009, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в лісосмузі неподалік від зупинки громадського транспорту на АДРЕСА_3 разом з малолітнім ОСОБА_9 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, із застосуванням фізичного насильства, схопив однією рукою малолітнього ОСОБА_9 за корпус тіла, при цьому одночасно іншою рукою закрив йому рота, та силоміць поніс останнього на відстань приблизно 200 метрів від вказаної зупинки в лісосмугу, де утримуючи вказаним чином, поклав ОСОБА_9 спиною на землю, після чого ОСОБА_5 , сів на ОСОБА_9 зверху, позбавивши останнього можливості вирватись, та стягнув з малолітнього ОСОБА_9 штани, труси та кросівки. Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнім ОСОБА_9 продовжуючи тримати лівою рукою за шию останнього, правою рукою оголив свій статевий орган, після чого одягнув на нього презерватив, який дістав із свого гаманця. ОСОБА_9 , бажаючи звільнитись від ОСОБА_5 , спробував закричати, однак ОСОБА_5 з погрозою застосування фізичного насильства, пригрозив ОСОБА_9 задушити його, повністю подавивши таким чином волю та бажання у ОСОБА_9 до опору. Після чого, не припиняючи своїх злочинних дії, направлені на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнім ОСОБА_9 , ОСОБА_5 своїми руками підняв ноги малолітнього ОСОБА_9 вверх, розвів їх в різні сторони та продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, став задовольняти свою статеву пристрасть неприродним способом, а саме аногенітальним шляхом, завдавши при цьому малолітньому ОСОБА_9 сильного фізичного болю. Після чого ОСОБА_5 фізіологічно закінчив статевий акт сім?явиверженням в презерватив, задовольнивши тим самим свою статеву пристрасть неприродним способом з малолітнім потерпілим, проти волі та бажання останнього, повторно.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 643/и від 22.10.2009 року при судово-медичному освідуванні ОСОБА_9 , 1995 р.н., видимих тілесних ушкоджень, пов`язаних з подіями від 31.08.2009 року, при огляді шкірних покривів, порожнини роту, зовнішніх статевих органів не виявлено. Особливостей при огляді шкірних покривів роту, зовнішніх статевих органів не виявлено. При огляді задньопрохідного отвору виявлені 2 садна слизової, розташовані в проекції 11 та 7 год. «умовного циферблату», садна в формі двояко випуклих лінз. довжиною 0,8 та 1,0 см, шириною 0.1 см кожна, поверхня їх червона, волога, розташована нижче рівня неушкодженої шкіри. Садна утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли утворитися при веденні в задньопрохідний отвір напруженого статевого члену чи предмету подібного йому по формі та розмірам, за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості можуть відповідати терміну 31.08.2009 і кожне з них відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Особливостей при огляді задньопрохідного отвору не виявлено. При судово-імунологічному дослідженні тампону і мазків з вмістом із задньопрохідного отвору ОСОБА_9 сперматозоїди не виявлені.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він своїми умисними діями вчинив задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене повторно, щодо малолітнього, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 153 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , 14.09.2009, приблизно о 13 год. 00 хв., умисно, з метою повторного, насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з потерпілою особою, всупереч її волі, знаходячись на зупинці громадського транспорту маршруту № 529 біля загальноосвітньої школи АДРЕСА_4 , підійшов до малолітнього ОСОБА_10 , 1999 р.н., якого ОСОБА_5 обрав у якості об`єкта вчинення злочину, та вчинив замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, а саме під заздалегідь неправдивим, надуманим для полегшення вчинення злочину приводом, достовірно знаючи, що він є малолітнім, запропонував ОСОБА_10 , за грошову винагороду у розмірі 50 грн, проїхати до ОСОБА_5 на дачу та надати допомогу у зібранні яблук, на що ОСОБА_10 , будучи ведений в оману з боку ОСОБА_5 , не знаючи та не усвідомлюючи про злочинні наміри останнього, погодився на пропозицію ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом з малолітнім ОСОБА_10 , для підшукання місця, придатного для вчинення злочину, - насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, разом з ОСОБА_10 , на маршрутному таксі № 529 поїхали в напрямку с. Бортничі м. Києва, де ОСОБА_5 разом з малолітнім ОСОБА_10 вийшов на зупинці громадського транспорту на АДРЕСА_3 , та взявши малолітнього ОСОБА_10 за руку пішов разом з ним в лісосмугу, однак з причин, що не залежали від волі та бажання ОСОБА_5 останній не зміг довести свої злочинні дії. які він вважав необхідними до кінця, так як був виявлений та затриманий працівниками міліції на вказаному місці.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у тому що він, своїми умисними діями вчинив замах на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене повторно, вчинене щодо малолітнього, але свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто скоїв злочин передбачений ст. ст. 15 ч. 3, 153 ч. 3 КК України.

Історія справи

Вказана кримінальна справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва 10 грудня 2009 року та розподілена за суддею ОСОБА_11 .

Відповідно до пункту 11 розділ ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, розгляд справи здійснюється в порядку, визначеному КПК 1960 року.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року до ОСОБА_5 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом, які надалі неодноразово продовжувались.

У подальшому, постановою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 10 липня 2014 року припинені примусові заходи медичного характеру, а кримінальна справа перейшла на розгляд судді ОСОБА_13 .

З серпня 2014 року до жовтня 2017 розгляд вказаної справи здійснювався суддею ОСОБА_13 .

Далі, після звільнення судді ОСОБА_13 у відставку на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2017 року матеріали справи передані на розгляд судді ОСОБА_14 .

У зв`язку із захворюванням на психічну хворобу ОСОБА_5 суддею ОСОБА_14 05 листопада 2018 року було винесено постанову про зупинення кримінальної справи до одужання підсудного.

Після цього, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_14 у відставку відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 23.05.2023 № 496/0/15-23, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2023 року матеріали справи передані на розгляд головуючому судді ОСОБА_1 .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року головуючою суддею ОСОБА_1 кримінальну справу за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України, відновлено та прийнято до свого провадження.

Отже, з червня 2023 року та дотепер вказана справа розглядається головуючим суддею ОСОБА_1

24 вересня 2024 року захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153; ч. 3 ст. 153 КК України.

Узагальнені доводи клопотання

У клопотанні захисник зазначає, що ОСОБА_5 у серпні та вересні 2009 року вчинив кримінальні правопорушенні за ст. 153 КК України (в редакції Закону України від 21.12.2004 № 2276-ІV), 14 вересня 2009 року (останній епізод).

На момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону України від 21.12.2004 № 2276-ІV), за його вчинення було передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Відповідно до внесених змін Законом України від 17.06.2020 № 720-ІХ за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 153 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Захисник вважає, що стосовно ОСОБА_15 підлягає застосуванню ст. 153 КК України в редакції Закону України від 21.12.2004 № 2276-ІV, тобто та редакція закону, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ) є особливо тяжким злочином.

При цьому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Тим самим, з дня вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 153 КК України (в редакції Закону України від 21.12.2004 № 2276-ІV), вже минуло понад п`ятнадцять років, тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Позиції сторін справи

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та просив таке задовольнити, зокрема зазначивши про необхідність закрити кримінальну справу у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Підсудний ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити, визнав повністю фактичні обставини висунутого звинувачення, підтвердив надання згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття цієї кримінальної справи.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення цього клопотання.

Потерпілі у судове засідання не з`явились, повідомлялись про судове засідання та заявлене клопотання сторони захисту.

Мотиви суду

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (в редакції 1960 року) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком (ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 282 КПК України (в редакції 1960 року) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10 цього Кодексу, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Так, сторона обвинувачення інкримінує вчинення ОСОБА_15 останнього епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України, 14 вересня 2009 року.

Відповідно до чинної на серпень-вересень 2009 року редакції ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону України від 21.12.2004 № 2276-ІV) задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, вчинене повторно, а також щодо малолітньої чи малолітнього або, якщо воно спричинило особливо тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років.

При цьому диспозиція та санкція ч. 3 ст. 153 КК України зазнали змін Законом України від 17.06.2020 № 720-ІХ в бік посилення покарання та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 КК України із передбаченням покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років (ч. 5 ст. 153 КК України).

Тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 5 КК України підлягає застосуванню ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону України від 21.12.2004 № 2276-ІV).

Чинною на серпень-вересень 2009 року редакцією частин 1, 2 статті 12 КК України «Класифікація кримінальних правопорушень» визначалось, що залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції чинній на час вчинення злочинів) особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 раніше не судимий й немає відомостей щодо переховування його від слідства чи суду та вчинення нових злочинів, тобто перебіг строку давності не переривався й не зупинявся.

Себто у цьому випадку строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 153 КК України закінчились 13 вересня 2024 року о 23 год. 59 хв.

Окрім цього, суд роз`яснив ОСОБА_5 сутність, підстави і наслідки його звільнення від кримінальної відповідальності, та право заперечувати проти такого звільнення й закриття кримінальної справи, однак ОСОБА_5 не вимагав здійснювати розгляд в повному обсязі в загальному порядку, й надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та просив закрити кримінальну справу стосовно нього із згаданої підстави.

З огляду на наведене, враховуючи наявну сукупність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає, що клопотання захисника належить задовольнити та звільнити ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153; ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону України від 21.12.2004 № 2276-ІV), від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі статті 49 КК України, та відповідно належить закрити кримінальну справу стосовно нього.

Інші процесуальні питання

Речові докази залишити у метаріалах справи.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1, 330-331, 349 КПК України (в редакції 1960 року), суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153; ч. 3 ст. 153 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153; ч. 3 ст. 153 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року).

Речові докази залишити у метаріалах справи.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_16