Провадження № 1-кп/947/271/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002160 від 03.12.2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Арцизького району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , 2016 року народження і ОСОБА_9 , 2021 року народження, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2021 року близько 19 години 00 хвилин, у темний час доби, при штучному освітленні проїзної частини, ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Тойота Корола» р/н НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Інглезі у Київському районі м. Одеси, з боку просп. Небесної Сотні в напрямку вул. Академіка Корольова.

В цей же час, у зустрічному напрямку, керуючи технічно-справним мотоциклом марки «КМЗ К-750» р/н НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи на регульованому перехресті вул. Інглезі з вул. Академіка Корольова, водій ОСОБА_7 , перед початком маневру повороту ліворуч, в напрямку вул. Люстдорфська дорога, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, та при виконанні маневру повороту ліворуч з виїздом на зустрічну смугу, не надав перевагу мотоциклу, який на зелений сигнал світлофору рухався у зустрічному напрямку, почав здійснювати маневр повороту та допустив зіткнення з мотоциклом під керуванням потерпілого ОСОБА_10 .

Своїми діями водій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1 та 16.6 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

- п. 16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_10 , спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, у вигляді: закрита травма правого колінного суглобу в вигляді перелому зовнішнього виростку великогомілкової кістки, розриву заднього рогу медіального (внутрішнього) меніску та крововиливу в порожнину суглобу.

Дії водія автомобіля «Тойота Корола» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, що створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 02 грудня 2021 року близько 19 години 00 хвилин він їхав на автомобілі «Тойота Корола» р/н НОМЕР_1 з боку просп. Небесної Сотні в напрямку вул. Академіка Корольова. На перехресті вул. Інглезі з вул. Академіка Корольова він здійснював поворот ліворуч, в напрямку вул. Люстдорфська дорога та в останній момент побачив транспортний засіб з яким відбулось зіткнення. Після ДТП здавалось, що потерпілому не потрібна медична допомога, та згодом з`ясувалось, що у потерпілого тілесні ушкодження середньої тяжкості. Він визнає, що порушив Правила дорожнього руху. Він добровільно відшкодував потерпілому моральну шкоду, при цьому пояснив, що його цивільно-правова відповідальність застрахована, а тому інші витрати повинна нести страхова компанія.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати і призначити йому покарання у вигляді штрафу, оскільки він має джерело доходу і має можливість сплатити штраф. Також просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Представник потерпілого підтвердила добровільне відшкодування обвинуваченим моральної шкоди потерпілому. Також, посилаючись на ст. 326 КПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1195 ЦК України, ст.ст. 23, 32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільний позов до ПрАТ «СГ «ТАС» в частині матеріальної шкоди та шкоди завданої здоров`ю в розмірі 62 470 грн. 12 коп. підтримав та просив суд його задовольнити.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети не тільки кари, а також виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування моральної шкоди.

Відповідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, його щире каяття в скоєному, добровільне відшкодування потерпілому моральної шкоди, що має на утриманні двох малолітніх дітей, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до переконання про можливість призначення покарання ОСОБА_7 у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2021 року підлягає скасуванню.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження потерпілим були пред`явлені цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, при розгляді яких суд виходить з наступного.

За змістом ст. 128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової та/або немайнової (моральної) шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п.36.1. ст. 36 Закону №1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до п. 23.1. ст. 23. Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до п.п. 24.1.,24.2.,24.3 ст. 24 Закону № 1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_10 був заявлений, а в подальшому збільшений цивільний позов, який він та його представник підтримали в судовому засіданні, до ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» та ОСОБА_7 про стягнення на свою користь з ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» завдану йому майнову шкоду (збитки) вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, в розмірі 33 900 грн. 54 коп; та стягнення з ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_10 завдану йому майнову шкоду (збитки) вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, в розмірі 28 569 грн. 58 коп., який представником ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» не визнано повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов, зазначивши зокрема, що Позивач не звернувся до ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування.

На підставі досліджених судом доказів, якими позивач обґрунтовує цивільний позов, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вказаний позов мотивований тим, що в результаті вказаної ДТП, водію мотоциклу ОСОБА_10 спричиненні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма правого колінного суглобу в вигляді перелому зовнішнього виростку великогомілкової кістки, розриву заднього рогу медіального (внутрішнього) меніску та крововиливу в порожнину суглобу. Діагноз: Закритий перелом внутрішнього мищелка правої в/гомілкової кістки без зміщення уламків. Забій в області лівого гомілкового суглобу.» ОСОБА_10 продовжив лікування у ТОВ «Дім медицини» («Одрекс»). 20.01.2022 року ОСОБА_10 проведено операційне втручання: Артроскопія правого колінного суглобу. Для лікування в медичному закладі, ОСОБА_10 необхідні були медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, медичні послуги, без яких проведення лікування було б неможливим і які, були придбані за рахунок коштів потерпілого.

В обґрунтування цивільного позову Позивач надав суду документально підтверджені витрати на лікування у розмірі 28 569 грн. 58 коп., що підтверджується фіскальними чеками, долученими до цивільного позову, які читаються, правильно оформлені і не містять виправлень та не викликають будь-яких сумнівів.

Мотоцикл марки «КМЗ К-750» р/н НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 05.06.2020 року належить ОСОБА_10 .

Згідно зі звітом №СЕ-19/116-22/5127-АВ про оцінку вартості матеріального збитку спричиненого ОСОБА_10 , вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження мотоцикла «КМЗ К-750» р/н НОМЕР_2 складає 31900 грн. 54 коп.

Крім того, після ДТП працівниками поліції мотоцикл марки «КМЗ К-750» р/н НОМЕР_2 поміщений на спеціальний майданчик тимчасового зберігання за допомогою евакуатора (сплачені позивачем витрати 2000 грн.).

Загальна сума вартості матеріального збитку спричиненого ОСОБА_10 складає 31900 + 2000 = 33 900 грн. 54 коп..

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04.11.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховиків.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 , як водія транспортного засобу «Тойота Корола» р/н НОМЕР_1 застрахована за договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ AP9413529 в ПрАТ «СГ «ТАС».

Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну за договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ AP9413529 складає 130 000 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260 000 грн.

Таким чином, відповідальним за матеріальну шкоду завдану цивільному позивачу, в межах ліміту відповідальності страховика є ПрАТ «СГ «ТАС», тобто станом на теперішній час, ліміт страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» має покривати розміри шкоди завданої майну та здоров`ю Позивача.

Підстави та розмір цивільного позову в частині матеріальної шкоди, заявленого на суму 33 900 грн. 54 коп. підтверджуються дослідженими в суді доказами: страховим полісом AP9413529, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить - 260000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 130000 грн., висновком експерта № СЕ-19/116-22/5127-АВ щодо вартості матеріального збитку, який становить 31 900 грн. 54 коп.; копією акту виконаних робіт з доставки на спеціальний майданчик.

Підстави та розмір цивільного позову в частині матеріальної шкоди завданої життю та здоров`ю потерпілого, заявленого на суму 28 569 (грн. 58 коп., підтверджуються дослідженими в суді доказами: копіями медичних документів та чеків на 15 арк.; висновком експерта № 489.

Відносно тверджень Відповідача щодо не звернення до ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування, зазначених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, суд не приймає доводи ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», а позивач є таким, що скористався судовим захистом порушеного права.

Підстав для відмови страховиком страхового відшкодування, встановлених ст.ст. 32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» судом не встановлено.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 326 КПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1195 ЦК України, ст.ст. 23, 32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільний позов в частині матеріальної шкоди пошкодженням майна та шкоди завданої здоров`ю підлягає задоволенню, а саме, зі страховика - ПрАТ «СГ «ТАС» необхідно стягнути на користь ОСОБА_10 завдану йому майнову шкоду (збитки майну та здоров`ю) вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, в розмірі 62 470 грн. 12 коп..

Також суд зазначає, що позивачем при подачі первісного позову було заявлено позовні вимоги до ОСОБА_7 стосовно відшкодування моральної шкоди, які пізніше були уточнені через те, що ОСОБА_7 відшкодував моральну шкоду позивачу, тому його виключено з відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про стягнення майнової шкоди (збитків) задовольнити.

Стягнути з ПРАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_4 завдану йому майнову шкоду (збитки) у сумі: 33 900 грн. 54 коп. та 28 569 грн. 58 коп., а всього 62 470 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят) гривень 12 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДІ судових експертиз МЮ України та експертів Одеського НДЕКЦ МВС України, а саме за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу мотоцикла «КМЗ-750» 686,44 гривень; судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля «Тойота Корола» 686,44 гривень; судової комп`ютерно-технічної експертизи 1887,70 гривень; судової автотехнічної експертизи 1887,70 гривень; судової транспортно-товарознавчої експертизи 3020,48 грн., а всього 8168 гривень 76 копійок.

Скасувати арешт з автомобіля "Тойота Корола", р/н НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_5 та з мотоцикла марки КМЗ К-750 р/н НОМЕР_2 номер шасі А26468, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2021 року.

Речові докази: автомобіль "Тойота Корола", р/н НОМЕР_1 та з мотоцикл марки КМЗ К-750 р/н НОМЕР_2 повернути за належністю власникам.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1