Справа № 755/6313/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власників майна -

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 21.02.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 21.02.2024 року.

Клопотання мотивовано тим, що Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.02.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. У ході проведення досудового розслідування не доведено, але попередньо встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.02.2022 року, виготовили технічні документи (технічні паспорти на об`єкти нерухомості, довідки про технічні показники об`єктів нерухомості) на неіснуючі житлові будинки, які в подальшому, стали підставою для реєстрації речового права. Крім того, вказані вище документи використані невстановленими особами для розробки земельно-технічної документації на земельні ділянки, на яких, начебто, розташовані неіснуючі житлові будинки з присвоєнням земельним ділянкам кадастрових номерів та внесенням відповідних даних до Державного земельного кадастру, а також Реєстру нерухомого майна. Зокрема, встановлено, що у вказаний вище спосіб здійснено державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі ряд земельних ділянок, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , 42-Г, 40-Б, 42-Б, 42-В, 54-В, 38-В, 40-В, 42-Д. Під час слідства було проведено допити свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у м. Києві та Львівській області, обшуки житлових приміщень останніх, тощо, інші слідчі дії не проводились, про підозру жодній особі повідомлено не було та на даний час, триває досудове розслідування.

Разом з цим, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, справа № 755/6313/24 від 23.05.2024 року накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження земельними ділянками із зазначенням кадастрових номерів. Також, вказаною ухвалою суду накладено арешт на житлові будинки: загальною прощею 42 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 42,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 42 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 42,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 47,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; загальною прощею 42,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0005 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_7 .

Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0012 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_8 .

Зокрема, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0009 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_7 .

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_9 .

Зокрема, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_10 .

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0084 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_5 .

Зокрема, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0052 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_5 .

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0016 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_5 .

Зокрема, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0013 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_6 .

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, під час слідства невстановлені досудовим розслідуванням особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, провели певні юридичні заходи щодо земельних ділянок та житлових будинків, які фактично належать на праві власності третім особам, які не мають жодного відношення до вказаних подій та матеріалів справи, за результатами чого, судом накладено арешти на таке майно, чим суттєво порушується право останніх. На даний час, у власників вказаного вище майна виникла необхідність у знятті арешту. На момент подання клопотання про зняття арешту, всі необхідні слідчі дії проведені у повному обсязі, інші слідчі дії не проводяться та проводитись не будуть. Жодних підстав для продовження цього арешту не існує, а наявність арешту порушує право власників користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Крім того, вказаний арешт майна порушує право власності осіб на придбане майно, оскільки вони позбавляються можливості використовувати майно у своїй життєвій діяльності, унеможливлює виконання інших зобов`язань осіб, пов`язаних з майном, на яке накладено арешт та сприяє завданню збитків.

Крім цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є добросовісними набувачами.

Питання добросовісності набувача - це питання про набуття права власності. За чинним ЦК України, добросовісний набувач набуває майно на праві власності, відповідно до вимог статті 330 ЦК України, якщо відповідно до вимог статті 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього.

Добросовісністю наділяються всі особи, які набули майно не безпосередньо у власника, а в третьої особи, що відноситься до вказаних вище осіб.

Добросовісний набувач - це особа, яка набула майно за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Тобто, суд вирішує питання про незаконність набуття права власності у всіх випадках, окрім, коли така незаконність прямо не випливає із закону. Такими випадками може бути імперативна заборона закону на відчуження певних видів майна. Суд може встановлювати такі обставини, надавати їм оцінку, але спору про перехід права і титул власності, який може бути вирішений на користь будь-якої із сторін, немає.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що у межах кримінального провадження № 0000610 було накладено арешт та земельні ділянки та житлові будинки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак, під час досудового розслідування не було доведено, що останні мають будь-яке відношення до кримінального провадження та є добросовісними набувачами, зокрема, жодній особі про підозру не повідомлено.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000610 заяв від будь-яких осіб щодо завдання шкоди кримінальним правопорушенням не надходило, дані про кримінальні правопорушення було внесено шляхом моніторингу загальнодоступних джерел, потерпілі у кримінальному провадженні на відсутні. Спочатку, проводилося досудове розслідування іншого кримінального провадження, в якому ухвалено рішення судом першої інстанції, та в його рамках, було встановлено наявність інших порушень, пов`язаних з процедурою реєстрації земельних ділянок, а тому, матеріали було виділено в окреме кримінальне провадження № 0000610, однак, жодній особі у ньому про підозру не повідомлено. На даний час, триває оціночно-земельна та земельно-технічна експертизи, які потребують часу для їх проведення.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2024 року за клопотанням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 21.02.2024 року, було накладено арешт, у тому числі на: земельні ділянки з кадастровими номерами :90:452:0005, :90:452:0012, :90:452:0009, :90:452:0084, :90:452:0052, :90:452:0016, :90:452:0013 та житлові будинки з реєстраційними номерами об`єкта нерухомого майна: 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, 000, із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаного майна.

В якості підстав для накладення арешту слідчий суддя зазначив необхідність забезпечення збереження речових доказів у кримінальному проваджені.

У судовому засіданні було встановлено, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що: земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0012 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_8 ; земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0009 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_7 ; житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_9 ; житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_10 ; земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0084 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_5 ; земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0052 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_5 ; земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0016 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_5 ; земельна ділянка з кадастровим номером :90:452:0013 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 належить на праві власності ОСОБА_6 . Всі земельні ділянки та житлові будинки були придбані у власність вищевказаних осіб на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу.

Відповідно до змісту ухвали суду від 23.05.2024 року, арешт на вищевказане майно накладено в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 21.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 190 КК України.

Як зазначив у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження № 0000610 було накладено арешт та земельні ділянки та житлові будинки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак, під час досудового розслідування не було доведено, що останні мають відношення до кримінального провадження та є добросовісними набувачами, зокрема, жодній особі про підозру не повідомлено.

Як пояснив у судовому засіданні прокурор, у кримінальному провадженні № 0000610 від 21.02.2024 року заяв від будь-яких осіб щодо завдання шкоди кримінальним правопорушенням не надходило, дані про кримінальні правопорушення було внесено шляхом моніторингу загальнодоступних джерел, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, жодній особі повідомлено про підозру не було.

Варто наголосити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана не обґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є, у тому числі недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифіковано Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Крім того, Європейський суд прав людини своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Патрідіс проти Греції" (ВП), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції" від 22 вересня1994 року, Series A № 296- А, П. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, п. п. 4962, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу управо на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого1986 року у справі "ОСОБА_1 та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series A № 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі "Смирнов проти України" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях по справах "Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук і Йонкало проти України" судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра,

Отже, враховуючи вищевикладене, позбавлення добросовісного власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності та суперечить ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому випадку, коли у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи фізичної чи юридичної особи.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя вважає, що у даному випадку, за встановлених обставин (потерпілі відсутні та із заявами про вчинення кримінального правопорушення ніхто не вертався, тривалий час повідомлення про підозру жодній особі в цьому провадженні не вручено), то наявність арешту буде порушувати законні права та інтереси ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо володіння, користування та розпорядження зазначеним майном, а тому, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 110, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 21.02.2024 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року (справа № 755/6313/24), на нерухоме майно, у частині:

- земельної ділянки з кадастровим номером :90:452:0005 та житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належать на праві власності ОСОБА_7 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :90:452:0012 та житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належать на праві власності ОСОБА_8 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :90:452:0009 та житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить на праві власності ОСОБА_7 ;

- житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить на праві власності ОСОБА_9 ;

- житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить на праві власності ОСОБА_10 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :90:452:0084 та житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належать на праві власності ОСОБА_5 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :90:452:0052 та житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належать на праві власності ОСОБА_5 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :90:452:0016 та житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належать на праві власності ОСОБА_5 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :90:452:0013 та житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належать на праві власності ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: