Справа № 405/6476/24
провадження № 1-кс/405/2734/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000123, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, в обґрунтування якого вказав, що до Кропивницької окружної прокуратури надійшло повідомлення від УСБУ в Кіровоградській області про те, що група осіб налагодила протиправний механізм виготовлення та розповсюдження контрафактних товарів підакцизної групи, а саме дизельного пального, не будучи при цьому суб`єктами господарювання та без наявності ліцензій на дану діяльність. Крім того, розрахунок за паливо здійснюється як в готівковій формі, так і шляхом перерахунку на карткові (банківські) рахунки, які зареєстровані на третіх осіб, та в подальшому грошові кошти переводяться на карткові рахунки фігурантів.

Відповідно до поданого клопотання прокурор просив винести ухвалу про дозвіл на проведення обшуку: автомобіля Mercedes Sprinter державний номер НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактичним користувачем є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою відшукання і вилучення: незаконно виготовлених контрафактних товарів підакцизної групи, зокрема дизельного палива, бензину, документів щодо їх придбання, зберігання, виготовлення, збуту, чорнових записів, грошових коштів, отриманих від збуту контрафактних товарів підакцизної групи, зокрема дизельного палива, бензину, мобільних телефонів, комп`ютерів, оскільки у вказаному вище автомобілі, можуть знаходиться речі, що мають значення як речові докази у кримінальному провадженні, тобто: речі які мають відношення до придбання, виготовлення, зберігання та збуту незаконно контрафактних товарів підакцизної групи, зокрема дизельного палива, бензину, чорнові записи, документи, контрафактні товари підакцизної групи.

У судовому засіданні прокурор надав пояснення, згідно з якими подане на розгляд слідчому судді клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали даного клопотання слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), органом досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (а.к.5-6).

Крім того, постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 30.05.2024 року «Про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування» від 30.05.2024 року також підтверджується, що здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчим СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (а.к.9-10).

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

2. Досудове слідство здійснюють:

1) слідчі підрозділи:

а) органів Національної поліції;

б) органів безпеки;

г) органів Державного бюро розслідувань;

2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України;

3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

3. У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні.

4. Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

5. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Отже слідчими, які повинні здійснювати досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зазначено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому, як пояснив у судовому засіданні прокурор постанову про групу слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до матеріалів клопотання про проведення обшуку прокурором не долучено з тих підстав, що вказані у витязі з ЄРДР слідчі не здійснювали досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, здійснює повноваження, передбачені частиною другою статті 36 КПК України, а саме уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування;

3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування;

4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих;

8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування;

9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання;

11) повідомляти особі про підозру;

12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом;

13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання;

14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом;

16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом;

17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні;

18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України;

19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави;

20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом;

21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

В даному кримінальному провадженні, в порядку ст.36 КПК України надано доручення щодо встановлення осіб, які причетні до виготовлення та розповсюдження контрафактних товарів підакцизної групи, а саме алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території м. Кропивницький.

На виконання вищевказаного доручення надійшла відповідь з УСБУ в Кіровоградській області про те, що в ході виконання доручення встановлено осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Як вбачається з листа Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області від 16.09.2024 року «Щодо виконання доручення» за підписом т.в.о начальника ОСОБА_10 (а.к. 7), який спрямовувався прокурору Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_11 , доручення у цьому кримінальному провадженні надавалося прокурором УСБУ в Кіровоградській області, на виконання якого саме УСБУ в Кіровоградській області (оперуповноваженим ОСОБА_12 ) проведено такі слідчі дії як допит свідка ОСОБА_13 (а.к.13-15) та пред`явлення особи для впізнання, про що складено протоколи про впізнання особи від 05.08.2024 року (а.к. 16-21).

Крім того, 17.09.2024 року прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_14 винесено постанову про призначення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів у цьому ж кримінальному провадженні, яку було направлено на виконання до Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Оперуповноваженим 1 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області майором ОСОБА_15 на виконання доручення прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Черкаського апеляційного суду ОСОБА_16 проведена негласна слідча дія у вигляді спостереження за особою у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування та спеціальних технічних засобів для спостереження, про що складені відповідні протоколи від 13.09.2024 року та 18.09.2024 року (а.к.27-36).

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з положення ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники (п.19 ч.1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства (ч.1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Отже, беручи до уваги пояснення прокурора, слідчим суддею відмічається, що незважаючи на те, що матеріали вказаного клопотання містять інформацію про орган досудового розслідування, а це: СУ Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, слідчими зазначеного органу досудового розслідування на виконання визначеного ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження не здійснено жодної процесуальної дії та не прийнято жодного процесуального рішення у кримінальному провадженні, що не заперечувалося у судовому засіданні прокурором.

Крім того, вбачається, що здійснюючи процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні прокурор фактично перейняв на себе усі без виключення визначені КПК України функції слідчого, від внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Натомість, надані прокурором в обгрунтування клопотання про проведення обшуку докази грунтуються виключно на зібраних прокурором процесуальних рішення та слідчих діях, які приймалися та проводилися відповідно прокурором та оперуповноваженим 1 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області майором ОСОБА_15 .

Отже, надаючи оцінку обґрунтованості даного клопотання відзначається, що клопотання є таким, що не спрямоване на виконання завдання кримінального провадження, а тому слідчим суддею не вбачається правових підстави для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 233-235, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_17