БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1345/24
Провадження № 1-кп/730/97/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2024 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальне провадження № 0000442 від 20 серпня 2023 року з обвинувальним актом від 18 жовтня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 19.08.2023 близько 21.00 години, на ґрунті ревнощів до дружини ОСОБА_6 , маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, взявши з собою заздалегідь заготовлену скляну ємкість, об`ємом 0,5 л. з легкозаймистою речовиною - нафтовою оливою, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 та в якому фактично проживає ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , переліз через паркан господарства та розлив легкозаймисту рідину на одну зі стін будинку. Після цього, за допомогою сірників здійснив підпал вищевказаного будинку, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки, пожежу помітила ОСОБА_6 та загасила її.

Обвинувачений визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті та пояснив, що у кінці літа 2023 року він прийшов до домогосподарства, де проживала його дружина ОСОБА_6 , просив, щоб вона повернулася до нього. Там у нього виникла сутичка із її співмешканцем, у ході якої останній дов йому ляпаса. З мотивів ревнощів, того ж дня увечері він підпалив будинок ОСОБА_6 , розливши легкозаймисту речовину на одну із стін будинку. Після цього, до нього прийшли працівники поліції, яким він зізнався у скоєному. Наразі він критично ставиться до вчиненого, щиро розкаюється та просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що влітку 2023 року у її чоловіка ОСОБА_5 , з яким вона на той час не проживала, виник конфлікт із її співмешканцем, після якого ОСОБА_5 погрожував, що спалить їх. Увечері того ж дня вона сиділа на подвір`ї та почула звук спалаху і побачила, що горить стіна будинку. Вогонь не встиг поширитись і пожежа швидко була ліквідована. Коли приїхали працівники поліції, то вони виявили біля паркану телефон, що належав ОСОБА_5 . Пізніше від поліцейських вона дізналася, що підпал вчинив ОСОБА_5 , який у всьому зізнався. Зазначила, що пробачила обвинуваченого та просила призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу та стосуються речових доказів та судових витрат.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілу, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, у визначеному порядку та обсязі, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання вини у судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст.194 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілої.

ОСОБА_5 за місцем проживання негативної характеристики не має, одружений, не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Потерпіла не має претензій до обвинуваченого, пробачила його та наполягала на призначенні покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Згідно досудової доповіді Ніжинського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особи винного, його ставлення до скоєного діяння, позиції потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 194 КК України.

Виходячи з обставин цієї справи, суд вважає що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому, щодо нього слід застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, - відповідно до положень ст.122, 124 КПК України.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст.194 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком у 3 (три) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти зазначений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 10999,36 грн. у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі: шматок пластику, пластикову пляшку, які знаходиться на зберіганні у ВП АДРЕСА_3 - знищити; мобільний телефон марки «Nokia», штани, куртку, які знаходиться на зберіганні у ВП АДРЕСА_3 повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1