4 жовтня 2024 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , (дистанційно з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»), прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду за адресою: АДРЕСА_1 , скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з скаргою на бездіяльність керівника Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування скарги посилається на те, 25.07.2024, 08.08.2024 та 14.08.2024 до Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надходили і опрацьовувались його звернення до Офісу Генерального прокурора та Спеціалізованої прокуратури з про вчинений злочин працівником ДСР Національної поліції України ОСОБА_5 , який підпадає окремо під ст. 362, ст. 366, ст. 372 КК України.
У повідомленнях просив внести окремо постатейно за ст. 382, ст. 366 та ст. 372 КК України і розпочати досудове розслідування відносно працівника ДСР Національної поліції України ОСОБА_5 .
Але на час складання скарги, повідомлення про вчинений злочин керівником Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, згідно вимог визначених ст. 214 КПК України не внесене, що є на його думку неприпустимо і тягне за собою кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим, просив зобов`язати керівника Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України внести до ЄРДР повідомлення про вчинений злочин, постатейно ст. 362, ст. 366, ст. 372 КК України та розпочати досудове розслідування за клопотанням відносно працівника ДСР Національної поліції України ОСОБА_5 .
У судовому засідання скаржник, скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив її задовольнити.
Прокурор проти скарги заперечив, та просив у задоволенні такої відмовити.
У судове засідання уповноважена особа Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не з`явилася. Разом з цим, направила до суду пояснення на скаргу, в якій також просить здійснювати про розгляд справи без участі Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарзі.
Слідчий суддя, вислухавши заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як встановлено під час розгляду справи, 25.07.2024, 08.08.2024 та 14.08.2024 до Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшли заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення вчинене, на його думку, оперуповноваженим УСР в Запорізькій області ОСОБА_5 за ознаками ст. 362, ст. 366, ст. 372 КК України.
Відповідно до листа Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 23.09.2024 надісланого скаржнику, вбачається, що Запорізьким управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було опрацьовано звернення до Офісу Генерального прокурора та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 14.08.2023 щодо неправомірних дій працівників УСР в Запорізькій області ДСР НП України та працівників ГУНП в Запорізькій області та поінформовано, що за викладеними скаржником фактами в частині неправомірних дій працівників ГУНП в Запорізькій області ініційовано проведення спільного із Запорізьким управлінням ДВБ НП України службового розслідування, про результати якого буде повідомлено у встановленому порядку керівництвом ГУНП в Запорізькій області. Крім того, поінформовано, що до Запорізького управління ДВБ НП України із Департаменту внутрішньої безпеки НП України 25.07.2024 та 08.08.2024 вже надходили звернення щодо неправомірних дій працівників УСР в Запорізькій області ДСР НП України ОСОБА_5 . За даними фактами Запорізьким управлінням ДВБ НП України перед керівництвом УСР в Запорізькій області ДСР НП України було ініційовано проведення спільного службового розслідування. За результатами службового розслідування, факти вчинення неправомірних дій з боку працівника УСР в Запорізькій області ДСР НП України не знайшли свого підтвердження.
В подальшому 19.09.2024 до ЗУ ДВБ НПУ від Запорізької обласної прокуратури надійшло звернення ОСОБА_3 з аналогічних питань, матеріали якого були скеровані до ГУНП для долучення до матеріалів попередніх перевірок, про що поінформовано ініціатора звернення через керівництво ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Крім цього 26.09.2024 до ЗУ ДВБ НПУ з ТУ ДБР у м. Мелітополі надійшли аналогічні звернення ОСОБА_3 з аналогічних питань, з проханням внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення відносно нього працівником УСР в Запорізькій області.
Частиною 4 ст. 216 КПК України визначено, що досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених, зокрема працівником правоохоронного органу, здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.
Відповідно до Положення «Про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України», затвердженого наказом Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (далі Положення), Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України, який здійснює свою діяльність у напрямі дотримання внутрішньої безпеки у Національній поліції України.
Згідно пункту 2 розділу І Положення Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі «ДВБ» згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.
Пунктом 13 розділу І Положення передбачено, що взаємодія підрозділів ДБВ із структурними підрозділами Національної поліції України та іншими правоохоронними органами здійснюється на підставах та в порядку, передбачених законодавством України.
В частині здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, працівники ДВБ наділені функціями виконувати письмові доручення слідчого, прокурора щодо здійснення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, а також з питань здійснення оперативно-розшукової діяльності за напрямами роботи ДВБ. (пункт 13 розділу ІІІ Положення).
В пункті 9 розділу ІV Положення передбачені права працівників ДВБ отримувати та обробляти інформацію і звернення юридичних і фізичних осіб з питань, які належать до компетенції ДВБ.
Відповідно до ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.
Досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи: органів Національної поліції, органів безпеки, органів Державного бюро розслідувань. Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.
Згідно ст. 40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Законом.
Початок досудового розслідування врегульований ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування та через 24 години з моменту таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Відповідні відомості про кримінальне правопорушення, зазначені в заяві чи повідомленні про його вчинення, вносяться у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України, реєстраторами ЄРДР. (Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затверджений наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).
Реєстраторами кримінальних правопорушень являються уповноважені службові особи органів прокуратури та органів досудового розслідування, які створюють інформацію (електронні форми) про кримінальні правопорушення, осіб, що їх вчинили, та рух кримінальних проваджень, формують витяг з Реєстру тощо.
Працівники Департаменту внутрішньої безпеки, відповідно до Положення та ст. 38 КПК України, не являються органом досудового розслідування та, відповідно, не наділені повноваженнями реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.
Оперативні підрозділи органів Національної поліції здійснюють слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора, що закріплено у ст. 41 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначалось вище, ДВБ згідно із законодавством України здійснює лише оперативно-розшукову діяльність. ДВБ може отримувати та обробляти інформацію і звернення юридичних і фізичних осіб з питань, які належать до компетенції ДВБ. А органами досудового розслідування, згідно ст. 38 КПК України є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи: органів Національної поліції, органів безпеки, органів Державного бюро розслідувань. Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.
Направлення заяв до відповідного органу задля прийняття рішення за наслідком розгляду таких заяви не суперечить положенням ст.ст. 214, 216 КПК України і вказана обставина спростовує факт здійснення заявленої скаржником бездіяльності.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в діях уповноважених осіб Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відсутня бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяв ОСОБА_3 , оскільки цей орган не є Реєстратором кримінальних правопорушень, проте в свою чергу, уповноважені особи вказані заяви скерували за підслідністю до ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі, до повноважень якого входить здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених, у тому числі, оперуповноваженим УСР в Запорізькій області ОСОБА_5 , а відтак у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня у судовому засіданні протягом п`яти днів з дня її отримання.

Резолютивна частина ухвали постановлена в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 04.10.2024. Повний текст ухали оголошено 08.10.2024 о 10:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1