Справа № 507/2366/24
Провадження № 1-кп/507/81/2024
Номер рядка звіту 239
В И Р О К
06.11.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, маючої на утриманні 6 малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2024 року, приблизно о 20 годині, у ОСОБА_3 , яка перебувала на кладовищі, розташованому в АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, з метою помсти тітці ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на наругу над могилою її покійного батька ОСОБА_6 (07.10.1953-04.09.2004 років життя).
В цей же день та час, ОСОБА_3 , знаходячись на території вищевказаного кладовища, підійшла до могили свого батька ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи суспільні відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо гарантій збереження місця поховання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи визначені Законом України «Про поховання та похоронну справу» гарантії збереження місць поховання, нехтуючи громадською моральністю у вказаній сфері, з особистих мотивів, за допомогою власної сили, взявши до рук камінь, який підібрала на місці, самовільно наносячи удари пошкодила надгробник та дерев`яний хрест на могилі покійного батька ОСОБА_6 , чим здійснила наругу над могилою.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 спричинила моральних страждань сестрі померлого ОСОБА_5 .
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинила наругу над могилою, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 297 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала себе повністю, щиро розкаялася та розповіла про обставини вчинення правопорушення, зокрема розповіла, що дійсно 15 вересня 2024 року вона посварилась із своєю тіткою ОСОБА_5 на побутовому грунті. Після цього, приблизно о 20 годині вона пішла на кладовище до могили свого батька. Перебуваючи на кладовищі, сестра прислала їй повідомлення на телефон. Вона рознервувалась, взяла із землі камінь та вдарила декілька разів по хресту та надгробнику, які були на могилі батька, пошкодивши їх. Після цього вона пішла додому. В подальшому, вона повністю відремонтувала надгробник та хрест. В скоєному кається, просила суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 надала в судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності в зв`язка з поганим станом здоров`я, претензій до обвинуваченої не має.
Обвинувачена окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнала кваліфікацію її дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання нею кваліфікації її дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що її характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їй зрозуміло, що в такому випадку вона буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.297 КК України наруга над могилою.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні 6 малолітніх дітей, не працює.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченої, пом`якшуючої вину обставини, відсутності обставин, що обтяжують вину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та їй можливо призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 1 ст. 297 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 - не має.
Процесуальних витрат по справі не має.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватою в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст. 297 КК України у виді пробаційного нагляду строком на один рік.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.59-1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 до пробаційного нагляду наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили: DVD-R диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон Reale моделі 12 Pro, який зберігається у ОСОБА_5 - залишити їй за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 .
Суддя: ОСОБА_1