Номер провадження: 11-сс/813/1013/24
Справа № 522/9260/24 1-кс/522/3286/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.06.2024, якою стосовно:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Самарканд респ. Узбекистан, громадянина респ. Узбекистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту)

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги захисника на незаконне затримання ОСОБА_9 в порядку ст. 206 КПК України, задоволено клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та застосовано стосовно гр. респ. Узбекистан ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) строком на 60 днів, тобто до 09.08.2024, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що, відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_11 розшукується на міжнародному рівні компетентними органами для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §1343 розділу 18, §§1029(а)(2) та 1029 (с)(1)(A)(i) розділу 18 (шахрайство, фінансове шахрайство, кіберзлочин) Кодексу Сполучених Штатів Америки; США звернулись із проханням про екстрадицію ОСОБА_9 на підставі обвинувачень, зазначених в обвинувальному акті, а строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вищевказаними злочинами не закінчився.

Водночас, слідчий суддя також зауважив на тому, що є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_9 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам США є екстрадиційний арешт, з огляду на характер підозри, пред`явленої ОСОБА_12 компетентними слідчими органами США, обґрунтованість якого не є предметом перевірки слідчого судді, тяжкість можливого покарання, що загрожує останньому в разі засудження, міцність соціальних зв`язків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_9 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість та незаконність з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що подане прокурором клопотання за своїм змістом є клопотанням про застосування стосовно особи тимчасового арешту, тобто повинно було бути подано виключно до Малиновського райсуду м. Одеси, внаслідок чого Приморський райсуд м. Одеси не уповноважений розглядати вказане клопотання керівника прокуратури;

- слідчим суддею не було враховано того, що в матеріалах провадження відсутній запит компетентного органу США до України про видачу ОСОБА_9 ;

- прокурором не було доведено жодного ризику та не було обґрунтовано необхідності застосування стосовно ОСОБА_9 саме екстрадиційного арешту, натомість, обставин ухилення ОСОБА_9 від правосуддя не встановлено, натомість раніше, ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 11.08.2021 було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_9 тимчасового арешту; ОСОБА_11 має міцні соціальні та економічні зв`язки, ним розпочато процедуру набуття статусу біженця в Україні, яка наразі не завершена;

- слідчим суддею залишено поза увагою те, що затримання ОСОБА_9 в порядку ст. 582 КПК України є безпідставним, оскільки 13.04.2024 він вже був затриманий на виконання вимог зазначеної статті, натомість, чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості повторного затримання особи для виконання тих же самих вимог, що уже були виконані стосовно цієї особи.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_13 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість подала до суду заяву, в якій повідомила, що 20.06.2024 ОСОБА_11 вибув з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з метою його передачі компетентним органам США, внаслідок чого просила апеляційну скаргу сторони захисту залишити без розгляду.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку захисника, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З аналізу оскаржуваної ухвали слідчого судді можна дійти висновку про те, що вона вищевказаним вимогам кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступне.

Пункт 9 ч. 1 ст. 541 КПК України передбачає визначення терміну «екстрадиційний арешт», відповідно до якого екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Положення ч. 7 ст. 584 КПК України передбачають, що за результатами розгляду клопотання та за наявності певних для цього підстав може постановити одне із наступних рішень: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Приписи ч.ч. 10-11 ст. 584 КПК України встановлюють, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

В свою чергу, ч. 2 ст. 1 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Так, згідно ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі Конвенції), ратифікованої Україною 10.11.1994, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 11.06.2024 співробітниками СКП ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. за аресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дор. 11 було затримано гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку компетентними органами для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §1343 розділу 18, §§1029(а)(2) та 1029 (с)(1)(A)(i) розділу 18 (шахрайство, фінансове шахрайство, кіберзлочин) Кодексу Сполучених Штатів Америки (а.с. 5-7).

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_12 на території США відповідає злочину, передбаченому ч. 5 ст. 190 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі більш ніж на 1 рік.

Так, відповідно до матеріалів, наданих компетентним органом США, ОСОБА_11 «шляхом неправдивого та шахрайського представлення фактів, тверджень та обіцянок» заволодів криптовалютою у потерпілого в червні 2019 року на загальну суму 11,8 млн. доларів США шляхом використання електронно-обчислювальної техніки (а.с. 79-85).

Судом 1-ої інстанції Західного району м. Нью-Йорк від 20.05.2021 видано ордер на арешт ОСОБА_15 .

Ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 30.06.2021 стосовно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.07.2021 задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано зазначене рішення слідчого судді та призначено новий розгляд клопотання.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Департаменту юстиції США про видачу гр. респ. Узбекистан ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §1343 розділу 18, §§1029 (а)(2) та 1029 (с)(1)(A)(i) розділу 18 (шахрайство, фінансове шахрайство, кіберзлочин) Кодексу Сполучених Штатів Америки.

Генеральним прокурором 24.04.2024 прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 до США для притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 20-22), яке було оскаржено стороною захисту в судовому порядку та ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 14.05.2024 скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_9 , на вищевказану постанову від 24.04.2024 про видачу було залишено без задоволення.

В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.06.2024 було залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та залишено без змін вищезгадану ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 14.05.2024 (справа №521/7605/24, провадження №11-сс/813/873/24).

З урахуванням викладених обставин, вищезгадана постанова Генерального прокурора від 24.04.2024 набрала законної сили та є чинною.

В свою чергу, ч. 10 ст. 584 КПК України передбачає, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

При цьому, аналізуючи матеріали провадження, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді та зазначає, що, з огляду на обставини інкримінованих ОСОБА_12 на території США злочинів, перебування в міжнародному розшуку за вчинення злочину в іноземній державі, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим (максимальне покарання за порушення §1343 розділу 18 Кодексу США, що є предметом обвинувачення в п.п. 1 та 2 обвинувального акту, складає 20 років позбавлення волі), відсутність офіційного працевлаштування, законних засобів до існування та стійких соціальних зв`язків в Україні, вік та стан здоров`я останнього, існує ризик того, що він може переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вищезазначеного злочину.

Що стосується посилань захисника в якості обґрунтування відсутності ризику переховування ОСОБА_9 на те, що він має міцні соціальні та економічні зв`язки, суд апеляційної інстанції наголошує на тій обставині, що, попри свідому обізнаність ОСОБА_9 стосовно здійснення щодо нього екстрадиційної перевірки та його перебування у міжнародному розшуку з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень на території іншої держави, останній вперше був затриманий 13.04.2024 співробітниками прикордонної служби під час спроби виїзду за межі території України, що являє собою додаткове підтвердження існування ризику переховування ОСОБА_9 від компетентних органів для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності на території США.

Враховуючи вищевикладені обставини та характеристику особи ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає, що інший запобіжний захід, тобто більш м`який, ніж екстрадиційний арешт, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку із чим слідчий суддя суду 1-ої інстанції, належним чином оцінивши все вищезазначене, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування стосовно ОСОБА_9 екстрадиційного арешту.

Окрім того, на теперішній час, відповідно до повідомленої прокурором в заяві інформації, 20.06.2024 ОСОБА_11 вибув з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для його передачі компетентним органам США, що не заперечувалось захисником в судовому засіданні апеляційного суду.

Відтак, наразі ОСОБА_11 виданий компетентним органам США для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території США, внаслідок чого наразі актуальність апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про застосування стосовно нього екстрадиційного арешту втрачена.

Факт повторного затримання ОСОБА_9 правоохоронними органами України, на який посилається захисник, пов`язаний із спливу встановленого попередньою ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 16.04.2024 строку застосування стосовно нього екстрадиційного арешту, при цьому, вимоги чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст.ст. 208, 582 КПК України, не містять заборони повторного затримання особи, яка розшукується компетентними органами іноземної держави для притягнення до кримінальної відповідальності.

Надаючи оцінку посиланням захисника на те, що Приморський райсуд м. Одеси був неуповноважений на розгляд клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту), колегія суддів зауважує на наступному.

Положеннями ч. 1 ст. 584 КПК України встановлено, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на момент звернення керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_16 12.06.2024 до слідчого судді із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_9 екстрадиційного арешту останній утримувався під вартою в ІТТ АДРЕСА_3 , тобто територіально ОСОБА_11 утримувався під вартою в Приморському районі м. Одеси, що й послугувало підставою для звернення із відповідним клопотанням прокурора до слідчого судді саме Приморського райсуду м. Одеси.

Водночас, колегія суддів частково погоджується з твердженнями захисника ОСОБА_6 про те, що в матеріалах доданих до клопотання керівника місцевої прокуратури відсутній запит компетентного органу США до України про видачу ОСОБА_9 , водночас звертає увагу на тому, що питання про достатність документів визначених в ч. 2 ст. 584 КПК України вже було предметом перевірки слідчого судді Білгород-Дністорвського міськрайсуду Одеської обл. та Одеського апеляційного суду при першочерговому застосуванні щодо ОСОБА_9 екстрадиційного арешту, про що свідчать відповідні ухвали розміщені в реєстрі судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно ОСОБА_9 існують всі підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 584, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2024, якою стосовно громадянина респ. Узбекистан ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4