В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000811 від 20.08.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Острог Рівненської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , не працює, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

встановив:

19 серпня 2024 року близько 14 години 20 хвилини ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходились два автомобіля марки «Nissan» моделі «Qashgai» номерний знак НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , та автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , з метою умисного знищення чужого майна, і розуміючи, що вказані транспортні засоби не належать йому на праві приватної власності, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок та діючи із особливою зухвалістю, діючи умисно, тримаючи в руці металевий предмет здійснив декілька ударів по корпусі автомобіля марки «Nissan» моделі «Qashqai» номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого здійснив розбиття переднього лобового скла вказаного автомобіля, та пошкодження його корпусу, чим спричинив власнику ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 40 125 гривень (сорок тисяч сто двадцять п?ять гривень), що підтверджується висновком експерта, та один удар по корпусу автомобіля марки «Оре» моделі «Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив пошкодження у вигляді розбиття лобового скла вказаного автомобіля, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 10 868 гривень (десять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень), що підтверджується висновком експерта.

Вказані дії ОСОБА_3 згідно з обвинувальним актом кваліфіковано як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (хуліганстві).

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження. Так, разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника, щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; а також письмову заяву потерпілого щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Окрім цього в обвинувальному акті міститься клопотання прокурора, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (хуліганстві).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу у виді пробаційного нагляду на строк один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

громадянина України ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписами під назвами 2024-08-19_14-20-03; 2024-08-19_14-25-03, який упаковано до матеріалів страви, та DVD-R диск з відеозаписом під назвою 2024-08-21 at 09.30.19 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1