Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 564/2825/24

Провадження № 11-сс/4815/237/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференцзв`язку матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 18 липня 2024 року про повернення її скарги в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 18 липня 2024 року повернуто матеріали скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , про звільнення незаконно утримуваної особи, в порядку ст.206 КПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що 17.07.2024 року близько 10.00 год. ОСОБА_6 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки у вечірній час його було примусово відправлено до роти сержантського взводу в/ч НОМЕР_1 у Рівненській області. При цьому вказує, що ОСОБА_6 повістку про проходження військо-лікарської комісії не підписував, згоду не надавав, у зв`язку з чим його донька, ОСОБА_7 змушена була звернутися до суду із скаргою про звільнення незаконно утримуваної особи в порядку ст.206 КПК України.

Наголошує, що отримавши повідомлення про можливе незаконне позбавлення особи свободи за відсутності судового рішення слідчий суддя зобов`язаний перевірити таке повідомлення у судовому засіданні та вирішити його по суті, задовольнивши чи відмовивши у його задоволенні, однак судом першої інстанції цього зроблено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, частиною 2 ст.206 КПК України передбачено, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Тобто, як випливає із зазначених положень закону, слідчий суддя, отримавши повідомлення про можливе незаконне позбавлення особи свободи за відсутності судового рішення, зобов`язаний перевірити таке повідомлення у судовому засіданні та вирішити його по суті, задовольнивши чи відмовивши у задоволенні скарги.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, у порушення вказаних вимог процесуального закону, повертаючи скаргу адвоката ОСОБА_5 , фактично зробив висновок щодо відсутності підстав для задоволення даної скарги, оскільки ОСОБА_6 не є затриманою особою у розумінні кримінально-процесуального законодавства, вказавши, що призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавлення особи права на свободу та особисту недоторканість, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Проте вказані обставини підлягають перевірці в ході проведення судового розгляду. Зокрема, у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі №776/22242/17 наголошено, що ст.206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Саме ст.206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено.

Вказані порушення, на думку колегії суддів, є істотними, оскільки перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому ця ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 410, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 18 липня 2024 року, якою повернуто її скаргу в інтересах ОСОБА_6 в порядку ст.206 КПК України, скасувати і призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3