Справа № 195/995/19
У Х В А Л А

іменем України

13.11.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка справу за поданням начальника Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про відміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбуття призначеного покарання згідно вимог вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2022 ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

31.10.2024 до суду надійшло подання начальника Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про вирішення питання про відміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення вказаного засудженого для відбуття призначеного покарання згідно вимог вироку.

12.01.2023 на адресу Нікопольського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов вирок стосовно ОСОБА_5 . Того ж дня засудженому був надісланий виклик до Нікопольського районного відділу №3. Але за викликом засуджений не з`явився.

ІНФОРМАЦІЯ_2 було отримано повідомлення, що ОСОБА_5 був призваний 08.12.2022 до Збройних Сил України за мобілізацією, згідно Указу Президента України № 69/2022 Про загальну мобілізацію від 24.02.2022, та був направлений для проходження військової служби до військової частини.

Але направивши запит 06.02.2024 до військової частини НОМЕР_1 вдалося з`ясувати, що солдат ОСОБА_5 дійсно перебував на військовій службі з 26..02.2023 по 07.11.2023. 15 грудня 2023 року командиром ВЧ НОМЕР_1 був підписаний наказ про призупинення військової служби ОСОБА_5 у зв`язку із самовільним залишенням військової частини ще 19 липня 2023.

Після проведення першочергових заходів з виявлення засудженого лише 11.04.2024 ОСОБА_5 був поставлений на облік, після чого останньому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, та ознайомлено з наслідками за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків. Також у засудженого була відібрана підписка про ознайомлення з відбуттям покарання. А також виписане перше письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням через те, що засуджений знаючи про вирок Томаківського районного суду від 30.11.2022 змінив місце проживання та не з`являвся до органу пробації.

Але, незважаючи на вищезазначене, ОСОБА_5 виявив небажання виконувати обов`язки, покладені на нього судом, а саме протягом І та ІІ кварталу 2024 року засуджений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 22.02.2024 за ст. 175-1 ч.1 КУпАП; 22.05.2024 за ст. 187 ч.1 КУпАП; 11.05.2024 за ст. 130 ч.1 КУпАП; 02.05.2024 за ст. 130 ч.1 КУпАП; 02.05.2024 за ст. 121 ч.5 КУпАП, ст. 126 ч.1, ст. 122 КУпАП, за що 02.08.2024 року йому було винесено друге письмове попередження.

Незважаючи на проведену соціально-виховну роботу та нехтуючи обов`язками, які були покладені на засудженого судом, ОСОБА_5 у ІІІ кварталі 2024 року сім разів притягується до адміністративної відповідальності, а саме: 23.07.2024 за ст. 130 ч.2 КУпАП; 17.07.2024 за ст. 123 КУпАП; 17.07.2024 за ст. 122 ч.4 КУпАП; 17.07.2024 за ч.1 ст. 130 КУпАП; 16.09.2024 за ч.1 ст. 130, ст. 126 ч.5 КУпАП; 23.07.2024 за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, вбачається небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Представник Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судовому засіданні підтримала вказане подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечує проти задоволення подання, оскільки вважає, що порядок відбування іспитового строку він не порушував, та на сьогодні транспортний засіб в особистих цілях він не використовує.

Прокурор в судовому засіданні не підтримав вказане подання та вважає, що є підстави для відмови у задоволенні вищевказаного подання, оскільки адміністративні правопорушення скоєні засудженим відносяться до правопорушень скоєних при використанні транспортних засобів, а порядок відбування іспитового строку засуджений не порушував.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, суд вважає за доцільне у задоволенні подання слід відмовити, з таких підстав.

Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 30.11.2022 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень (три і більше разів), що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71,72 КК України.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений до адміністративної відповідальності за період відбування покарання притягувався, хоча факти притягнення його до адміністративної відповідальності нічим не підтверджено, при цьому нових злочинів не вчиняв, що не може свідчити про умисне невиконання ним покладених на нього вироком суду обов`язку та про його небажання стати на шлях виправлення. Сам факт скоєння адміністративних правопорушень не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Тому підстав для задоволення подання здобуто недостатньо.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25.10.2024 про відміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбуття призначеного покарання згідно вимог вироку Томаківського районного суду від 30.11.2022 стосовно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1

13.11.2024