Справа № 183/8030/24
№ 1-кп/183/1728/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000133 від 07 травня 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро), громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Бережниця Дубровицького району Рівненської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згодні зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ними, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 ознайомлені з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подали письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно них у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за їх відсутності.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2024 у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 12 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 перебували поблизу буд. АДРЕСА_3 , біля якого також був ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 на фоні раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій прямий умисел, 12 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 17 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному місці, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_6 та наніс йому спочатку один удар кулаком правої руки в область лівого ока, після чого наніс удар кулаком лівої руки в область правої скроні голови та одразу після цього наніс один удар кулаком правої руки в область лівої скроні голови ОСОБА_6 .

В свою чергу ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, перебуваючи у вищевказаний час та місці, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизилася до ОСОБА_6 та тримаючи в руках фрагмент дерев`яної палиці нанесла нею приблизно 3-4 удари в область голови ОСОБА_6 , а саме у тім`яну частину. Після чого останній почав прикриватися своєю лівою рукою та ОСОБА_4 продовжувала свої дії та нанесла 2-3 удари у ліве плече та ліве передпліччя ОСОБА_6 .

Внаслідок умисних та противоправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у виді забійних ран на голові, в лівій тім`яній області, в тім`яній області посередині, синців на верхній повіці лівого ока, у лівій скроневій області, задній поверхні верхньої третини лівого плеча, задній поверхні середньої третини лівого передпліччя, саден на голові, у правій скроневій області, у правій тім`яно-скроневій області, задній поверхні верхньої третини лівого плеча, на тлі вищеописаного синця, задній поверхні лівого ліктьового суглоба, задній поверхні середньої третини лівого передпліччя, на тлі вищеописаного синця, відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасними розладом здоров`я.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

Зазначені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

Обставини вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина:

- обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненому групою осіб, без попередньої змови між собою, при обставинах встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України;

- обвинуваченої ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненому групою осіб, без попередньої змови між собою, при обставинах встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а також пробаційного нагляду, оскільки такий вид покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин вчинення проступку та його наслідків, не буде співмірним меті його застосування, тому з огляду на те, що ОСОБА_3 є пенсіонером, суд доходить висновку про можливість призначення йому покарання у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого. З цих же підстав суд не вважає доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді виправних чи громадських робіт.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання ОСОБА_3 у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, свою вину визнала повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а також пробаційного нагляду, оскільки такий вид покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченої, обставин вчинення проступку та його наслідків, не буде співмірним меті його застосування, тому з огляду на те, що ОСОБА_4 є пенсіонеркою, суд доходить висновку про можливість призначення їй покарання у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої. З цих же підстав суд не вважає доцільним призначати обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді виправних чи громадських робіт.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винних, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1