01.08.2024 Справа № 940/894/24
Провадження по справі № 1-кс/940/96/24
У Х В А Л А

01 серпня 2024 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , особи, у якої вилучено посвідчення - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням, погодженим прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в якому просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким фактично користується останній, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження речових доказів.

У судовому засіданні дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 , у якого вилучено посвідчення водія, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши дізнавача, ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000052 від 27.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання ОСОБА_4 завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Так, встановлено, що 26.07.2024, о 21 год. 51 хв., під час патрулювання с. Кашперівка Білоцерківського району Київської області працівниками поліції по вул. Богдана Хмельницького було зупинено автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Під час перевірки цього посвідчення було виявлено, що воно має ознаки підроблення. У подальшому було проведено огляд місця події та оглянуто посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було поміщено до спеціального пакету № PSP1197106 та вилучено до відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, як речовий доказ.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_4 пояснив, що посвідчення водія, яке було вилучено 26.07.2024 працівниками поліції, він придбав в квітні 2024 року в АДРЕСА_1 в невідомої особи за грошові кошти в сумі 8000 грн. ОСОБА_4 користувався вказаним посвідчення до 26.07.2024, а саме до моменту вилучення його працівниками поліції.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000052 від 27.07.2024 року, що підтверджується копією постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.07.2024 року.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні. Разом з тим, виникла необхідність у проведенні експертизи для з`ясування, чи дійсно підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки доведено, що зазначене вилучене майно, на яке просить накласти арешт дізнавач, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 131-132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти в межах кримінального провадження № 0000052 від 27.07.2024 року арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження речового доказу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1