Справа № 522/7724/17
Провадження по справі № 1-кп/522/1668/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 кримінальне провадження №0011448 від 02.12.2015 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Кілія Одеської області, громадянка України, освіта середньо-спеціальна, працює приватним підприємцем, розлученої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження №0011448 від 02.12.2015 року, стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України.

Від захисника обвинуваченої надійшло клопотання про призначення повторної експертизи у справі. В обґрунтування клопотання захисник вказав, що проведена експертиза не надала висновку щодо часу виникнення травм у ОСОБА_5 , від чого могли утворитися дані ускладнення, причинно-наслідкового зв`язку між наявними травмами невідомого походження та діями, які вчиняла ОСОБА_3 , висновки експерта основані на документах, які викликають сумніви в їх належності та достовірності, а саме в висновках дитячого лікаря-травматолога вказаний рентгенівський знімок, який відсутній в матеріалах кримінального провадження, не зрозуміло, яку особу в процесі проведення експертизи оглядав експерт та якими документами він керувався, чи досліджувався ним знімок рентгенографії ОСОБА_5 , або іншої особи, під час призначення і проведення експертизи сторона захисту була позбавлена можливості поставити свої питання та прийняти участь. Також на підтвердження доводів свого клопотання захисник в судовому засіданні зазначила, що експерт, який складав висновок у даному кримінальному провадженні наразі обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, по іншій справі за завищення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, яке перебуває на розгляді Приморського районного суду м. Одеси, що ставить під сумнів висновок даного експерта.

Крім того, від захисника надійшло клопотання про допит свідків, в порядку ст. 350 КПК України. Обґрунтовуючи вказана клопотання, захисник зазначив, що матеріали кримінального провадження містять суперечливі докази, зокрема, пояснення свідків обвинувачення, які суперечать іншим письмовим матеріалам, та з метою спростування таких показів свідків, сторона захисту вважає за необхідне допитати свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які можуть надати суду покази стосовно обставин, які мають значення для розгляду кримінального провадження.

Обвинувачена підтримала захисника та просила суд задовольнити вказанні клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо призначення експертизи, однак щодо допиту свідків не запечував.

Представник потерпілого заперечувала проти задоволення колопотань захисника, вважала їх необгрунтованими, а їх задоволення призведе до затягування судового розгляду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань захисника, суд доходить таких висновків.

Частина 1 статті 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Забезпечуючи обвинуваченому право на захист (ст. 20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно ч.1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч. 1 статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами і доповненнями), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Відповідно до постанови № 8 Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Таким чином, з урахуванням наведених норм, суд доходить висновку, що клопотання захисника про проведення повторної судової медичної експертизи не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки питання, які просила поставити захисник на розв`язання перед експертом відрізняються від тих, що були зазначені в постанові слідчого про призначення судової медичної експертизи, на підставі якої складено висновок експерта №856/48-Д від 29.04.2016 року щодо тілесних ушкоджень потепілого ОСОБА_5 .

Задоволення клопотання сторони захисту про проведення повторної експертизи, в даному випадку, призведе до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження, та як наслідок порушення розумних строків судового розгляду.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про призначення повторної судової медичної експертизи, через його необгрунтованість, недоцільність та невідповідність вимогам чинного законодавства.

Доводи сторони захисту щодо неупередженості експерта при складанні висновку про визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені в судовому засіданні обставини щодо наявності відносно цього експерта кримінального провадження, не мають відношення до даного кримінального провадження.

При вирішенні клопотання сторони захисту про допит свідків суд дійшов такого висновку.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 42 КПК України обвинувачений має право: брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

Згідно ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч.1 ст.95 КПК України).

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 95 КПК України).

Згідно «Огляду судової практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду щодо визнання доказів недопустимими. Рішення, внесені до ЄДРСР, за період з 2018 року по червень 2021 року», який висловив Верховний Суд України у постанові від 07.07.2020 року у справі №632/313/16-к (провадження № 51-2113км19), здійснення судом допиту свідків, витребування документів та проведення процесуальних дій на підставі клопотання сторони захисту не є порушенням принципу диспозитивності у кримінальному провадженні, а отримані у такий спосіб докази є допустимими. Дослідження цих доказів за участю сторін під час судового слідства не порушує вимог ст. 290 КПК.

Так, стороною захисту в судовому засіданні вказала, що має можливість забезпечити явку свідка ОСОБА_9 та в мотивувальній частині клопотання захисником вказано, що саме даний свідок може надати суду покази, які мають значення для правильного розгляду кримінального провадження. Водночас сторона захисту зазначила, що не зможе гарантувати явку свідка ОСОБА_8 в судове засідання.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника про допит свідків підлягає задоволенню в частині допиту свідка ОСОБА_9 .

Керуючись ст. 22, 65, 242, 332, 350, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про призначення повторної судової медичної експертизи у кримінальному провадженні №0011448 від 02.12.2015 року - відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про допит свідка - задовольнити частково.

Викликати для допиту у якості свідка ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1