Провадження № 11-кп/824/2293/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. На підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 3 ст. 72 КК України вирок Святошинського районного суду міста Києва від 23.01.2023 та вирок Святошинського районного суду міста Києва від 30.11.2020 виконувати самостійно.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вироку Святошинського районного суду м. Києва та ухвали новий вирок, в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року, визначити ОСОБА_7 , до відбуття остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі та штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, які виконувати самостійно.

Під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти задоволення клопотання захисника,

пояснення захисника ОСОБА_8 , яка підтримала клопотання та просила його задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який також підтримав клопотання та просив його задовольнити,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченому, відповідно до ст. 285 КПК України, роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений надав свою згоду саме на розгляд клопотання його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, роз`яснивши обвинуваченому наслідки задоволення клопотання, колегія суддів доходить висновку, що клопотання підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні 17 березня 2021 року кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Станом на час вчинення кримінального правопорушення санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачала покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-IX внесені зміни і станом на час апеляційного розгляду санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, положень ст. 12 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 23.07.2024 сплинули та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України (в редакції Закону України станом на час апеляційного розгляду) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду, або до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався, як і даних які б свідчили про те, що ОСОБА_7 вчиняв умисні дії, направлені на ухилення від досудового розслідування та суду.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Відтак, підставою звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення, встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків, передбачених ч. 5 ст. 49 КК України.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, а також враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, колегія суддів вважає, що наявні умови, які є правовою підставою для прийняття судом апеляційної інстанції рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає у себе і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи зазначене, клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України - закриттю на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням на час апеляційного розгляду строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Речовий доказ у справі: паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який поміщений в спец пакет № 2290679, із наркотичним засобом - канабісом, масою 5,3457 г., який переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП у м. Києві,- підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури - задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000565 від 18.03.2021 щодо ОСОБА_7 - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ у справі: паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який поміщений в спец пакет № 2290679, із наркотичним засобом - канабісом, масою 5,3457 г., який переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4