В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, № 0000113 від 24.06.2022 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, який не є адвокатом, депутатом та нотаріусом, ІПН,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.436-2 КК України, ч.ч. 1, 2 ст.436-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» та маючи доступ до публічного, особистого аккаунта з назвою « ОСОБА_6 » (електронна адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за якою закріплено 60 друзів та 46 підписників, перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, але за межами території України, за допомогою невстановленого пристрою для доступу в мережу Інтернет, умисно, з ідеологічних мотивів, 07.04.2022 р., у невстановлений досудовим розслідуванням час за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив поширення, шляхом надання команди «поділитися заміткою» публікацію невстановленої досудовим розслідуванням особи, розміщеної 07.04.2022 р. у вигляді відео матеріалу із назвою «Ненависти нет, хочется все довести до конца!», у якій наявні висловлювання про виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_5 поширив матеріали, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» та маючи доступ до публічного, особистого аккаунта з назвою « ОСОБА_6 » (електронна адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за якою закріплено 60 друзів та 45 підписників, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але за межами України, за допомогою невстановленого пристрою для доступу до мережі Інтернет, умисно, з ідеологічних мотивів, на вищевказаній сторінці 19.04.2022 р., 25.04.2022 р., 27.04.2022 р., 11.05.2022 р., 13.05.2022 р., 14.05.2022 р., 19.05.2022 р. (двічі), 03.06.2022 р. та 06.06.2022 р., у невстановлений досудовим розслідуванням час повторно поширив шляхом застосування функцій соціальної мережі «поділитися», «поділитися темою», «поділитися заміткою» публікації (відеоматеріали), розміщені у даній соціальній мережі іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами (користувачами соціальної мережі), у яких наявні публічні висловлювання про виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також виправдовування та заперечення тимчасової окупації частини території України.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно поширив матеріали, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також виправдовування, заперечення тимчасової окупації частини території України, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» та маючи доступ до публічного особистого аккаунта з назвою « ОСОБА_6 » (електронна адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за якою закріплено 60 друзів та 46 підписників, перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці за межами території України, за допомогою невстановленого пристрою для доступу в мережу Інтернет, умисно, з ідеологічних мотивів, 22.05.2021 р., у невстановлений досудовим розслідуванням час за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснив поширення, шляхом надання команди «мило», публікації спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_5 », опублікованої невстановленою досудовим розслідуванням особою, розміщеної 22.05.2021 р., у якій міститься комуністична символіка у вигляді прапора радянського союзу, тобто червоного полотнища, на лицевій стороні якого в лівому верхньому куті розташовані червона зірка та перехрещенні серп та молот, що є забороненими згідно Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» № 317-VIII від 09.04.2015 р.

Таким чином, ОСОБА_5 поширив символіку комуністичного тоталітарного режиму, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» та маючи доступ до публічного, особистого аккаунта з назвою « ОСОБА_6 » (електронна адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за якою закріплено 60 друзів та 45 підписників, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці за межами України, за допомогою невстановленого пристрою для доступу до мережі Інтернет, умисно, з ідеологічних мотивів, на вищевказаній сторінці 22.07.2021 р., 23.01.2022 р. та 26.03.2022 р., у невстановлений досудовим розслідуванням час повторно поширив, шляхом застосування функції соціальної мережі «мило» та «поділитися темою», публікації у вигляді фотозображень, розміщені у даній соціальній мережі іншими невстановленими досудовим розслідуванням користувачами, у яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму, яка є забороненою згідно Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» № 317-VIII від 09.04.2015 р.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно поширив символіку комуністичного тоталітарного режиму, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-1 КК України.

Відповідно до ст.297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно з вищезазначеним, виклик в судові засідання ОСОБА_5 здійснювався шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість ОСОБА_5 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- повідомленням та по вчинення кримінального правопорушення від 23.06.2022 р., з якого вбачається, що ГВ ЗНД Управління в рамках роботи, спрямованої на протидію сепаратизму, колабораціонізму, зниження рівня інформаційної безпеки України, отримано інформацію щодо протиправної діяльності громадянина Ураїни ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який за допомогою власного публічно-доступного аккаунта « ОСОБА_6 » на постійній основі здійснює поширення в соціально-орієнтованій маережі «Однокласники» пропагандистських російських інформаційних матеріалів (тексовий/фото-відеоконтент) деструктивного характеру;

- протоколом огляду від 06.06.2023 р., з додатком до вказаного протоколу (компакт-диск), з якого вбачається, що в ході огляду веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 сервісу «Однокласники», виявлено публічно-доступну сторінку користувача під іменем « ОСОБА_6 »;

- протоколом огляду від 01.07.2022 р. з додатком до вказаного протоколу (компакт-диск), з якого вбачається, що проведеним оглядом встановлено, що в ході огляду веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 сервісу «Однокласники» було виявленно публічно-доступну сторінку користувача під іменем « ОСОБА_6 », на якій наявні дописи від 19.04.2022 р., 25.04.2022 р., 27.04.2022 р., 11.05.2022 р., 13.05.2022 р., 14.05.2022 р., 19.05.2022 р. (двічі), ІНФОРМАЦІЯ_6 та 06.06.2022 р., що виправдовують російську агресію на території України, заперечення тимчасової окупації частини території України та спрямовані на популяризацію та позитивне висвітлення факту окупації та безпосередньо самих російських військових, ніби-то опзитивне сприйняття їх місцевим населенням, на дискредитацію ЗСУ та на популяризацію збройних сил рф;

- протоколм огляду від 09.02.2024 р., з якого вбачається, що в ході огляду веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 сервісу «Однокласники», яка належить ОСОБА_5 , здійснено пошук поширених останнім фото-відео матеріалів, які фіксувались в ході проведення огляду його сторінки 01.07.2022 р., з метою фіксації обставин поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії росії проти України;

- протоколом огляду від 01.03.2023 р., згідно даних якого, 09.05.2022 р., ОСОБА_7 на власному загальнодоступному аккаунті, було публічно поширено допис користувача « ОСОБА_8 », на якому зображено фото невстановленої жінки, текстовий надпис «С днем победи! Я помню! Я горжусь! Мира и добра», а також зображення забороненої законодавством України комуністичної символіки т.зв. «георгіївської стрічки» та радянської червоної зірки, серпу та молота; 26.03.2022 р., ОСОБА_7 було розміщено публічний допис, на якому за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 зображено заборонену символіку - а саме прапор радянського союзу та текстовий надпис знизу « ІНФОРМАЦІЯ_8 »; 23.01.2022 р. ОСОБА_5 на своєму аккауті публічно поширено допис користувача « ОСОБА_9 » з текстовим заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_9 », на якому зображено невстановлених осіб в різноманітній військовій формі зі зброєю, котрі тримають заборонений законодавством України прапор радянського союзу»; 22.07.2021 р., ОСОБА_7 на власному аккаунті розміщено допис спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_10 » - електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_11 , в якому відображено заголовок « ІНФОРМАЦІЯ_12 », а також зображено заборонену в України символіку комуністичного режиму; 22.05.2021 р. , ОСОБА_7 на власному аккаунті публічно поширено допис спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 , на якому зображено прапор радянського союзу та надпис «Минск. На площади Победи развернули огромній флаг советсого союза! 9 мая 2021 года»;

- протоколом огляду від 09.02.2024 р., згідно якого проведено огляд сторінки у соціальній мережі «Однокласники», яка належить ОСОБА_5 (адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), здійснено пошук поширених останнім фото-відео матеріалів, які фіксувались в ході проведення огляду його сторінки 01.03.2023 р., з метою фіксації обставин поширення матеріалів, в яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму;

- протоколом обшуку від 17.02.2023 р., згідно даних якого, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_5 , останнього не виявлено, його матір ОСОБА_10 та дядько ОСОБА_11 , повідомили, що ОСОБА_5 завжди підтримував агресію рф на території України і виїхав до рф;

- протоколом про пред`явлення до впізнання від 31.08.2023 р. та фототаблицею до такого, згідно даних якого, свідок ОСОБА_10 , на фотознімку під № 2 впізнала особу на ім`я ОСОБА_5 ;

- протоколом про пред`явлення до впізнання від 31.08.2023 р. та фототаблицею до такого, згідно даних якого, свідок ОСОБА_11 , , на фотознімку під № 2 впізнав особу на ім`я ОСОБА_5 ;

- висновком експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення № 2132-Е від 19.01.2023 р., згідно якого, у наданих для дослідження текстових матеріалах (відеопостах, що опубліковані на сторінці ОСОБА_5 та зафіксованих у протоколі огляду від 01.07.2022 р.) наявні висловлювання, що містять інформацію публічного характеру про виправдовування, заперечення збройної агресі російської федерації проти України, висловлювання що містять інформацію публічного характеру про виправдовування, заперечення тимчасової окупації частини території України; висловлювання, що містять інформацію публічного характеру про схвалення осіб та їхнії дій, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України;

- висновком експерта № СЕ-19/114-23/13661-ФП від 14.08.2023 р., та ілюстративною таблицею до вказаного висновку, згідно якого, зображення особи чоловічої статі, що надане у якості одного з об`єктів дослідження, зображене в протоколі огляду від 06.06.2023 р. та збережене на компакт-лиск, який є додатком вказаного протоколу (фото 1), придатне для проведення порівняльного ідентифікаційного портретного дослідження; на усіх графічних файлах, наданих у якості досліджуваних об`єктів та на фотознімку, що міститься на копії заяви про видачу паспорта громадянина України, наданому у якості зразка для порівняння, - зображена одна й та сама особа; зображення особи чоловічої саті, що надане у якості одного з об`єктів дослідження, зображене в протоколі огляду від від 06.06.2023 р. та збережене на компакт-лиск, який є додатком вказаного протоколу (фото 2), придатне для проведення порівняльного ідентифікаційного портретного дослідження; на усіх графічних файлах, наданих у якості досліджуваних об`єктів та на фотознімку, що міститься на копії заяви про видачу паспорта громадянина України, наданому у якості зразка для порівняння, - зображена одна й та сама особа; зображення особи чоловічої статі, що надане у якості одного з об`єктів дослідження, зоюдражене в протоколі огляду від від 06.06.2023 р. та збережене на компакт-лиск, який є додатком вказаного протоколу (фото 3), придатне для проведення порівняльного ідентифікаційного портретного дослідження; на усіх графічних файлах, наданих у якості досліджуваних об`єктів та на фотознімку, що міститься на копії заяви про видачу паспорта громадянина України, наданому у якості зразка для порівняння, - зображена одна й та сама особа; зображення особи чоловічої статі, що надане у якості одного з об`єктів дослідження, зоюдражене в протоколі огляду від від 06.06.2023 р. та збережене на компакт-лиск, який є додатком вказаного протоколу (фото 4), придатне для проведення порівняльного ідентифікаційного портретного дослідження; на усіх графічних файлах, наданих у якості досліджуваних об`єктів та на фотознімку, що міститься на копії заяви про видачу паспорта громадянина України, наданому у якості зразка для порівняння, - зображена одна й та сама особа.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та такими, що узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.436-2 КК України, ч.ч. 1, 2 ст.436-1 КК України, -

У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.436-2 КК України, ч.ч. 1, 2 ст.436-1 КК України, - доведена повністю.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також враховано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в ході провадження у справі докази, суд вважає, що усі вищезазначені докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достовірними.

Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Згідно із ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності з процесуальними нормами.

Зважаючи на вищенаведені доводи та мотиви, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинних дій доведена поза розумним сумнівом.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив:

- поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України;

- повторне поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України;

- поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-1 КК України;

- повторне поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-1 КК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення, в тому числі на надання ними доказів на підтвердження і спростування висунутого обвинувачення, суд керується принципами реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час провадження у справі вживалися усі можливі належні заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_5 до суду та повідомлення про порядок, дату і час розгляду справи, в тому числі для забезпечення права на захист, зокрема шляхом оприлюднення судового виклику в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, згідно зі статтями 50, 65 КК України, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Отже, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з огляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд також бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, форму вини, спосіб їх вчинення, стадію таких, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також рівень їх суспільної небезпеки.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Як наведено вище, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані доводи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії із застосуванням додаткових покарань визначених санкціями відповідних статей Кримінального кодексу.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують ОСОБА_5 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.ч. 2, 3 ст.436-2 КК України, ч.ч. 1, 2 ст.436-1 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчини злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, cуд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного останньому на праві власності.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути вартість проведення експертиз у даному кримінальному провадженні..

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,368,370,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.436-2 КК України, ч.ч. 1, 2 ст.436-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

- за ч.3 ст.436-2 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

- за ч.1 ст.436-1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

- за ч.2 ст.436-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, після набрання даним вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення № 2132-Е від 19.01.2023 р. у сумі 37 754 (тридцять сім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн., 00 коп. та вартість експертизи № СЕ-19/114-23/13661-ФП від 14.08.2023 р., в сумі 5 736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн., 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1