Справа № 135/1411/24
Провадження №11-сс/801/894/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна старшого слідчого ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим не доведені правові підстави та мету накладання арешту на майно, а саме деревину дров`яну, якою завантажені автомобіль ЗИЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль УРАЛ 4320 д.н.з. НОМЕР_2 , можливість використання зазначеного майна як доказу у кримінальному провадженні, з клопотання не вбачається, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тобто втручання у права власників у даному конкретному випадку не відповідає вимогам законності і може розцінюватися як свавільне.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року про накладення арешту на майно. Просить винести рішення, яким задовольнити клопотання слідчого та класти арешт на майно у даному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки дане майно визнано речовим доказом, на даний час у даному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні перевірки управлінням Північного офісу Держаудит служби у Вінницькій області законності щодо опублікування зрізаної деревини та її відпустку у порівнянні з наявними залишками.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просила задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Стосовно доводів апеляційної скарги суд зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами п. а ч. 2 ст. 170 та абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Зазначеним обставинам слідчим суддею надано належну оцінку та обраний захід накладення арешту на майно відповідає заходам забезпечення кримінального провадження на даному етапі.

Як вбачається з матеріалів (клопотання та ухвали слідчого судді) СВ ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за повідомленням оперуповноваженого Гайсинського РВ УСБУ у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_8 щодо виявлення факту незаконної порубки лісу.

04.11.2024 під час огляду місця події в`їзду у квартал 63 Тульчинського лісництва виявлено та тимчасово вилучено автомобіль ЗИЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , завантажений відповідно до наданої товарно-транспортної накладної серії ВАА №224755 від 04.11.2024 деревиною дров`яною об`ємом 9,0640 м3, а також автомобіль УРАЛ 4320 д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 , завантажений відповідно до наданої товарно-транспортної накладної серії ВАА №224756 від 04.11.2024 деревиною дров`яною об`ємом 8,3040 м3, які постановою слідчого від 04.11.2024 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000017 та поміщені на зберігання на територію спецмайданчика тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. П. Кравчика, 4.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Норми, наведені у ст.132 КПК України визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається з матеріалів клопотання, та доводів апеляційної скарги ні слідчим, ні прокурором не було доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто, є засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки надані представником власника майна договір купівлі продажу, товарно-транспортні накладні та платіжні інструкції підтверджують факт набуття та перевезення деревини законним шляхом.

Доказів, які б свідчили про те, що дана деревина є знаряддям вчинення злочину або набута протиправним шляхом, матеріали справи не містять.

Окремо необхідно зазначити, що клопотання про арешт майна має містити перелік майна, який підлягає арешту, із зазначенням його ідентифікаційних ознак. Зокрема у даному випадку слідчим не зазначено кількість (об`єм) деревини, його вид (породу дерев), класифікацію та інші особливості. При цьому посилання на наявні товарно-транспортні накладні не свідчать про дійсну кількість деревини, про арешт якої зазначено у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що у клопотанні не доведені правові підстави та мету накладання арешту на майно, а саме деревину дров`яну, якою завантажені автомобіль ЗИЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль УРАЛ 4320 д.н.з. НОМЕР_2 ,

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 листопада 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: