Справа № 333/7465/24
Номер провадження 1-кс/333/2384/24
У Х В А Л А

29 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001280 від 28.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7

встановила:

29 серпня 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001280 від 28.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 27 серпня 2024 року приблизно о 15 годині 54 хвилин ОСОБА_8 , маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою з ОСОБА_5 , прибули до магазина «АТБ-маркет» розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де парковці, розташованій на перехрестя вулиць Космічна та Олександра Говорухи в м. Запоріжжя виявили припаркований автомобіль «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами 172-93НА.

Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою між собою, з корисливих мотивів та заздалегідь розробленим планом, завчасно розподіливши ролі між собою, згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 через незачинені водійські двері зазначеного автомобіля, проникли до салону автомобіля, де намагалися привести в дію двигун, однак не привели з причин, які не залежать від їх волі.

Не зупиняючись на досягнутому, співучасники вирішили залучити для досягнення свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 , якого ввели в оману стосовно набуття права власності на автомобіль «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 НА та запропонували останньому придбати даний автомобіль, запевнивши останнього в наявності необхідний документів, які підтверджують право власності, крім того домовились з ОСОБА_10 , що останній за допомогою належного йому автомобіля «Опель Омега Караван», реєстраційними номерами НОМЕР_2 , здійснить буксировку вищевказаного автомобіля від місця паркування до місце подальшого його зберігання.

27.08.2024 приблизно о 16 години 53 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи сумісний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньої змовою з ОСОБА_8 закріпив один кінець буксирного тросу до автомобіля «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 НА ,а інший кінець тросу до автомобіля «Опель Омега Караван», реєстраційними номерами НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , після чого сів в салон автомобіля «АУДІ 81», 1985 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 НА під керуванням ОСОБА_8 , який зняв автомобіль з ручного гальма та ввімкнув нейтральну швидкість коробці передач швидкості, внаслідок чого даний автомобіль розпочав рух , отримавши можливість керувати автомобілем, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 покинули на ньому місце вчинення злочину, тим самим ОСОБА_8 та ОСОБА_5 незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 30 000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 28.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.08.2024;

- протоколами огляду місця події від 27.08.024 та 28.08.2024;

- протоколом огляду предмета, а саме диск для лазерних систем зчитування, формату DVD-R, на якому знаходиться три відео файли на, якому зображено, як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля супермаркету «АТБ N?212», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , підходять до автомобіля «Audi» моделі «81», 1985 р.н., у чорному кузові, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 НА від 28.08.2024;

- речовими доказами вилученими під час оглядів місця події від 27.08.2024 та 28.08.2024;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України від 28.08.2024.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляду тримання під вартою.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_12 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочинів, з метою ухилення від покарання;

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останнього з метою зміни показів;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме: нестійкі соціальні зв`язки, а також зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця працевлаштування, тобто не має постійного джерела доходу, що дає нам підстави припускати те, що заробітком грошових коштів для існування є вчинення кримінальних правопорушень.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованому йому злочину не визнав, заперечував проти клопотання, просив не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти клопотання, вказав, що зазначені в клопотанні ризики є необґрунтованими та недоведеними, кваліфікація діяння за ч. 2 ст. 289 КК України є передчасною, зазначив, що його підзахисний не знав, що автомобіль крадений, був введений в оману, крім того, є інвалідом по зору, просив суд не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 29.08.2024 о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не гарантують запобіганню їх без застосування запобіжного заходу.

Щодо необґрунтованості підозри, про що зазначено захисником, слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Інші доводи захисника не впливають на висновки суду, враховуючи вищенаведені положення, щодо причетності підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та наявності вказаних вище ризиків.

Разом з тим, суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є особою раніше не судимою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є інвалідом третьої групи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

З наведених підстав, суд переконаний, що запобігти ризикам переховування від суду; знищення, сховання або спотворення речей чи документів; незаконного впливу на свідків та потерпілого , вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді нічного домашнього арешту без використання електронних засобів контролю із забороною залишати житло за адресою проживання підозрюваного у період часу з 20:00 години до 06:00 години строком на два місяці.

На думку суду, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

У клопотанні слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001280 від 28.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 06:00 години, без застосування електронного засобу контролю, строком на 2 (два) місяці, тобто до 29 жовтня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- уникати спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами, з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відділу поліції за місцем проживання ОСОБА_5 негайно поставити на облік ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання слідчому слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 .

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 29.10.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення...

Слідчий суддя: ОСОБА_1