Справа № 493/891/24
Провадження № 1-кп/493/130/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000082 від 20.07.2023 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гольма Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , являючись громадянином України, у невстановлену досудовим розслідуванням та судовим слідством дати та часу, але не пізніше 20.07.2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи обізнаним про розпочатий 24.02.2022 року відкритий воєнний напад Російською Федерацією на Україну, усвідомлюючи свої дії і розуміючи, що зі змістом поширених ним матеріалів у загальнодоступній соціальній Інтернет мережі «Одноклассники» з його сторінки почне ознайомлюватися необмежена кількість Інтернет користувачів, бажаючи настання таких наслідків у вигляду надання публічності таким матеріалам, використовуючи персональний мобільний телефон, фірми виробника «ZTE Blade A7s 2020», серійний номер: ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» за номером НОМЕР_3 , що мав вихід у всесвітню мережу Інтернет, встановлене програмне забезпечення та на якому заздалегідь був встановлений додаток соціальної мережі «Одноклассники», авторизувавшись у вказаній соціальній Інтернет мережі, як « ОСОБА_5 » веб-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив поширення шляхом репосту в «публічній дошці оголошень» вкладка «Лента», що вільно доступна необмеженому колу Інтернет користувачів електронних матеріалів та після його дій почали з його електронного аккаунту бути доступними для загального перегляду невизначеної аудиторії осіб, які відвідували його електронну сторінку, публікацію (зображення) наступного змісту (мовою оригіналу): «В бельгийском городе Дюрбюи жители провели акцию в поддержку спецоперации на Украине. Люди устроили пикник в парке с Z символикой, а потом развернули флаги ДНР на мосту через реку Урт», в якій містяться висловлювання, спрямовані на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

Станом на 20.07.2023 року на сторінці аккаунту « ОСОБА_5 » веб-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальна Інтернет мережа «Одноклассники» розділ «друзі» було наявно 321 друг, яким стало доступно поширене ОСОБА_7 вищезазначену публікацію (зображення). Під цією публікацією (зображенням) є відомості про багаторазові перегляди і коментарі, що підтверджує їх публічність із електронного аккаунту « ОСОБА_5 » за веб-адресою ІНФОРМАЦІЯ_2

Під час досудового розслідування між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 436-2 КК України, та узгодили покарання у виді позбавлення волі на строк один рік без конфіскації майна зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. В повному обсязі визнав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, та зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор зважаючи на те, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на те, що угода була укладена з боку обвинуваченого добровільно, просив затвердити угоду.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 436-2 КК України, що кваліфікується як поширення матеріалів, у яких містяться виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цілком правомірним, на думку суду, узгоджене покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 28.05.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000082 від 20.07.2023 року, між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_9 .

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне походження та використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

На думку суду підлягають примусовому безоплатному вилученню майно, а саме мобільний телефон фірми виробника «ZTE Blade A7s 2020», серійний номер: ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» за номером НОМЕР_3 , який був предметом злочину.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення при розслідування якого проводилася експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи підлягають стягнення з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 28.05.2024 року, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000082 від 20.07.2023 року, між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_9 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 21.07.2023 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства - скасувати.

Речові докази, а саме мобільний телефон фірми виробника «ZTE Blade A7s 2020», серійний номер: ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області у спец пакеті НПУ № PSP 2302874 - конфіскувати у власність держави на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 25806,50 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот шість гривень 50 копійок).

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Балтського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

СУДДЯ