Справа № 209/7013/24
Провадження № 1-кп/209/311/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого (адвоката) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000781 від 05.09.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська (на теперішній час - м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, не має місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.06.2006 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 3 ст.289 КК України до позбавлення волі на 9 років. 17.09.2014 року звільнений Ігренський ВЦ Дніпропетровської області по відбуттю покарання;

- 12.10.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ст.75, ст.76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.02.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 14.09.2018 умовно-достроково на 8 місяців 24 дні;

- 25.06.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 29.09.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 190 ч. 2, 70 ч.4 до 4 років позбавлення волі, звільнений 15.08.2023 умовно-достроково на 7 місяців 27 днів,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 о 19 год. 29 хв. ОСОБА_4 перебував в приміщенні «АТБ-Маркет магазин продукти № 97» по вул. Прибережна (40 років Перемоги), 1, у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, де в касовій зоні № 5 на полиці, яка розташована під мобільним терміналом біля службового комп`ютера касира, побачив мобільний телефон IPhone 12 Pro Max, який там забув ОСОБА_6 . В цей момент у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне, із корисливого мотиву, викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 05.09.2024 о 19 год. 29 хв., перебуваючи в приміщенні «АТБ-Маркет магазин продукти № 97» по вул. Прибережна (40 років Перемоги), 1, у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, в касовій зоні № 5, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що власник тимчасово втратив контроль над своїм майном, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), таємно викрав з полиці, яка розташована під мобільним терміналом, біля службового комп`ютера касира, мобільний телефон IPhone 12 Pro Max, Gold, 256 Gb, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, станом на 05.09.2024 становить 26662 грн. 88 коп.

Після чого, утримуючи викрадене майно, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 26662 грн. 88 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 19 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди, добровільно, за ініціативою обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України, обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Дійшли висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначений судом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просить затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провести підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000781 від 05.09.2024 року, без його участі.

Сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи без участі потерпілого, який 18 вересня 2024 року надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У цьому кримінальному провадженні угода між прокурором та ОСОБА_4 складена та підписана 19.09.2024 у присутності захисника, адвоката - ОСОБА_5 , про що свідчать підписи останніх у тексті угоди. Цю обставину сторони підтвердили і в судовому засіданні.

У п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів, що свідчить про дотримання вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Згідно з положеннями абз. 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містять усі необхідні складові елементи, передбачені зазначеною нормою.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, які викладені в угоді та обвинувальному акті. У присутності захисника визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, в реєстрі у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, які пом`якшують покарання суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, рецидив злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд врахував конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості скоєного правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд дійшов висновку, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді

Узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому завданий збиток, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у два роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тому угода про визнання винуватості, укладена 19 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_6 , підлягає затвердженню.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4284/24 від 07.09.2024 в сумі 320 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000781, укладену 19 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі ст. 100 КПК України вирішити долю речових доказів, а саме:

- оптичний носій інформації - диск формату DVD-R Verbatim 4,7 Gb, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон "IPhone 12 Pro Max" золотого кольору на 256GB, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , чохол-бампер чорного кольору, сім-карту мобільного оператора "ВФ України" НОМЕР_3 , залишити власнику - потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4284/24 від 07.09.2024 року в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та обмежень, визначених у ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення. Умисне невиконання угод є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1