Дата документу 29.10.2024Справа № 554/246/21
Провадження № 1-кп/554/407/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Полтава клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у пропозиції надати на наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду та в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, протягом квітня травня 2020 року, на території Полтавської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

29.10.2024 року обвинувачені та їх захисник вчергове просили розглянути їх клопотання до початку допиту обвинувачених.

1). 01.07.2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 від 30.06.2024 року, у якому вона просила спростувати недостовірну інформацію, оголошену в судовому засіданні 26.06.2024 року, шляхом визнання причин неявки захисника ОСОБА_6 в судове засідання 26.06.2024 року поважними та такими, що є обгрунтованими у зв`язку з її участю в іншому судовому засіданні. При цьому просила зазначити причиною відкладення судового засідання 26.06.2024 року через неявку представника обвинувачення, прокурора Полтавської обласної прокуратури.

В обгрунтування клопотання вказала, що 26.06.2024 року дійсно приймала участь у судовому розгляді кримінальної справи № 758/698/23 Святошинським районним судом м. Києва, під головуванням судді ОСОБА_7 , про що наразі додатково надає суду скріншот призначеної до розгляду на 10 годину 26.06.2024 року справи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні шахрайства, де захисником зазначена ОСОБА_6 (т. 14 а.с. 97). У своєму попередньому клопотанні про відкладення розгляду справи помилково просила не призначати наступне засідання раніше ніж 24.08.2024 року, а мала на увазі 24.07.2024 року, тому вважає, що суд мав детальніше розібратися в істотних моментах клопотання і не звинувачувати захисника у відсутності доказів поважності причин неявки в судове засідання та безпідставності запропонованої захисником тривалої перерви у розгляді справи (майже два місяці).

Обвинувачені підтримали клопотання. Прокурор заперечив проти його задоволення, зазначивши, що прокурор безпосередньо був присутній у залі суду під час судового засідання 26.06.2024 року на підставі постанови керівника Полтавської обласної прокуратури від 26.06.2024 року про включення його до складу групи прокурорів.

Залухавши клопотання та позиції сторін, суд приходить до такого висновку.

26.06.2024 року захисник ОСОБА_6 , викликана до суду для участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369 КК України не з`явилась. Того ж дня за вхідним №34190 від неї через систему «Електронний суд» отримано клопотання про відкладення призначеного саме на цей день судового засідання, оскільки на 10 годину у Святошинському районногому суді м. Києва раніше призначена справа, де її участь є обов`язковою.

Обвинувачені заперечили проти розгляду справи без участі захисника, тому суд, з метою забезпечення права обвинувачених на захист, не продовжував розгляд справи, а додатково роз`яснив їм право на захист, в тому числі на безоплатну правову допомогу та відклав провадження на іншу дату.

Зважаючи на те, що надане суду клопотання захисника не містило даних про те, в якій саме справі задіяна захисник ОСОБА_6 у Святошинському райсуді Києва, наданий нею перелік справ цього суду містив відомості про судові засідання на 10 годину 26.06.2024 року у чотирьох різних суддів, прізвище ОСОБА_6 у графі учасники справ було відутнє, даних про її судовий виклик у розпорядженні суду також не було, суд констатував відсутність у справі доказів про поважність причин неявки захисника в судове засідання.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення наступних після 26.06.2024 року судових насідань не раніше 24.08.2024 року через перебування її у відпустці, виконане жирним шрифтом, «чорним по білому», тому суд наголосив сторонам на необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки перерва в розгляді справи становила би щонайменше два місяці.

Повноваження прокурора ОСОБА_3 , який був присутній в судовому засіданні, підтверджуються постановою про зміну групи прокурорів від 26.06.2024 року, яка мається у справі (т. 14 а.с. 100-101), тому підстав констатувати неявку сторони обвинувачення в судове засідання без поважних причин немає.

Суд керується положеннями ч. 1, 2 ст. 321 КПК України, згідно з якою, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

А також положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та ст. 28 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження має бути розглянуто у розумні строки, одним з критеріїв яких є поведінка учасників провадження.

Відтак, судом 26.06.2024 року в судовому засіданні не оголошувалась жодна недостовірна інформація, тому підстави для її спростування відсутні.

01.07.2024 року захисник ОСОБА_6 в своєму запереченні уточнила, що вона зазначена як захисник у справі № 758/698/23, в Святошинському районному суді м. Києва, у судді ОСОБА_7 , на 10 годину 26.06.2024 року, проте не надала жодних офіційних відомостей, про те що вона дійсно прибула тоді до Святошинського районного суду м. Києва, приймала участь у справі, який проміжок часу, а також причини неможливості участі в судовому засіданні дистанційно, з власних засобів зв`язку, через систему ВКЗ.

Тому клопотання захисника наразі не підлягає задоволенню. Проте, це не перешкоджає захиснику повторно звернутися до суду із клопотанням про визнання причин її неявки в судове засідання на 11 годину 26.06.2024 року поважними та надати докази її участі в іншому судовому засіданні.

2). 19.09.2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення захисника ОСОБА_6 на дії головуючого судді, згідно з яким вона просила визнати причиною відкладення судового засідання, призначеного на 10 годину 19.09.2024 року, відсутність бронювання Октябрським районним судом м. Полтави зали судового засідання Святошинського районного суду м. Києва в режимі ВКЗ та неналежної підготовки та організації судового процесу Октябрським районним судом м. Полтави.

На обгрунтування заперечення зазначила, що на 10 годину 19.09.2024 року у головуючого судді призначено також розгляд справи про адміністративне правопорушення №554/9357/24, після чого ще ряд інших справ про адміністративні правопорушення, тому їй не зрозуміло яким чином виділено час для розгляду кримінального провадження. На 10 годину 19.09.2024 року Октябрським районним судом м. Полтави не здійснювалось бронювання зали Святошинського районного суду м. Києва, хоча, на її думку, суд мав це зробити на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 28.06.2024 року.

Обвинувачені на захиник підтримали заперечення, прокурор заперечив проти його задоволення за безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши маатеріали справи, приходить до висновку, що заперечення не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.06.2024 року судом було задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про її участь у судовому розгляді даного провадження в режимі відеоконференції з приміщення Святошинського районного суду м. Києва на 11.15 годин 04.07.2024 року та 11.15 годин 10.07.2024 року (т. 14 а.с. 87-88).

Саме на ці, а не інші дати захисник у своєму клопотанні від 27.06.2024 року просила призначити відеоконференцію, тому судом його було задоволено буквально, а не на всі подальші судові засідання, з огляду на те, що раніше захисник ОСОБА_6 неодноразово приїздила до Октябрського районного суду м. Полтави та безпосередньо була присутньою в залі засідань. До того ж режим участі захисника в судовому засіданні має обумовлююватись між захисником та обвинуваченими, які вправі заперечувати проти дистанційної участі їх захисника.

На 10 годину 19.09.2024 року були належним чином викликані учасники процесу, в тому числі захисник, проте остання не заявляла клопотань про участь в режимі відеоконференції зі Святошинського районного суду м. Києва, тому відповідна ухвала судом не виносилась та зала судових засідань не бронювалась. У такому разі суд мав розумні очікування, що захисник з`явиться до суду безпосередньо.

Щодо наявності в провадженні суду на 19.09.2024 року іншої справи про адміністративне правопорушення слід зазначити, що у відповідності до ст. 28 КПК України обумовлено необхідність розгляду кримінальних проваджень у розумні строки. Тому у разі явки сторін у кримінальному процесі суд першочергово вирішує кримінальні провадження. Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні для участі у розгляді справи на 10 годину 19.09.2024 року не з`явилась захисник ОСОБА_6 судом було відкладено розгляд кримінального провадження та розглянуто справу про адміністративне правопорушення №554/9357/24. Необхідність призначення кількох справ на день обумовлена великим навантаженням Октябрського районного суду м. Полтави, першочергового розгляду складних та тривалих кримінальних проваджень та є значно вищим за встановлений норматив навантаження. За даними інтерактивної карти судів України, виготовленої Радою суддів України, найбільшим у Полтавській області.

Таким чином, наявність у провадженні головуючого судді інших справ 19.09.2024 року жодним чином не вплинуло на необхідність першочергової організації розгляду цього кримінального провадження у розумні строки.

3). 01.10.2024 до суду від захисника Чібісової через систему «Елестронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів та зобовязання вчинити дії.

У ньому вона просила зобов`язати заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 як процесуального керівника надати у розпорядження суду:

- розсекречені матеріали кримінального провадження, на підставі яких було задоволено клопотання органу досудового розслідування про необхідність проведення НСРД в рамках кримінального провадження № 0000145 від 07.04.2020 року та постановлено ухвали слідчого судді Апеляційного суду Полтавської області № 1530т від 14.04.2020року, ухвали слідчого судді Апеляційного суду Полтавської області № 1531т від 14.04.2020 року, ухвали слідчого судді Апеляційного суду Полтавської області № 1532т від 14.04.2020 року або надати повну, детальну та обгрунтовану відповідь у разі їх відсутності;

- докази отримання прокурором ОСОБА_10 від слідчого ОСОБА_11 у період з 18.06.2020 року по 14.08.2020 року протоколів проведення НСРД від 18.06.2020 та 14.07.2020 та відеозаписів, карт пам`яті, носіїв;

- інформацію щодо способу/методу розсекречення протоколів НСРД та місцезнаходження оригіналів НСРД;

- письмові пояснення та докази щодо листа №09/2-3580 від 09.08.2024 року про приєднання матеріалів НСРД та надання їхз оригіналів для огляду суду лише 06.02.2024 року;

- інформацію щодо надання заявнику ОСОБА_12 допуску та доступу на ознайомлення із конкретною секретною інформацією у кримінальному провадженні № 0000145 від 08.04.2020 року ( чи був наданий йому доступ до державної таємниці, чи проходив у зв`язку з цим відповідну перевірку СБУ);

- матеріали оперативно-розшукової діяльності, які стали підставою та доказом необхідності проникнення до житла чи іншого володіння особи та проведення невідкладного обшуку офісного приміщення АДРЕСА_1 .

Також просила направити запит до СБУ щодо надання інформації та документів про отримання ОСОБА_12 доступу на ознайомлення з конкретною секретною інформацією у кримінальному провадженні № 0000145 від 07.04.2020 року (чи був наданий на це дозвіл керівника СУ ГУНП в Полтавській області, відомості щодо факту проходження спеціальнгої перевірки СБУ).

На обгрунтування клопотання послались на те, що у сторони захисту виникли сумніви щодо достовірності отримання органом досудового розслідування доказів необхідності проведення НСРД, порядку отримання дозволів на допуск та доступ до державної таємниці, дотримання процедури розсекречення. Звертає увагу суд на незаконність проникнення до житла чи іншого володіння особи та проведення невідкладного обшуку офісного приміщення АДРЕСА_1 .

Обвинувачені та захисник в судовому засіданні підтримали клопотання.

Прокурор заперечив проти його задоволення за безпідставністю. Зазначив, що надав суду усі наявні докази.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

У відповідності до частин 2, 3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Частини 1 та 3 ст. 93 КПК України передбачають, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Як пояснив суду прокурор, у його розпорядженні відсутні інші, ніж ті, що він вже надав суду документи, про витребування яких просить сторона захисту.

Сторона захисту неодноразово знайомилась з матеріалами справи та мала можливість у цьому переконатись, а також самостійно витребувати необхідні їй відомості.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України).

За результатами розгляду справи суд на засадах змагальності сторін здійснює оцінку доказів з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності.

За загальними критеріями допустимість оцінюється за критеріями: 1) дотримання процесуальної форми отриманих доказів; 2) збирання доказів належним суб`єктом кримінального процесу; 3) належне джерело отримання доказів; 4) належний спосіб отримання доказів.

У відповідності до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Частина 1 ст. 89 КПК України прямо передбачає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

З огляду на засади змагальності сторін, зайняття судом активної позиції у доказуванні обставин кримінального правопорушення, як про це просить сторона захисту, суперечить принципу безсторонності суду.

Тягар доказування обставин кримінального правопорушення поза розумним сумнівом лежить на стороні обвинувачення. У разі недоведеності кримінального правопорушення поза розумним сумнівом суд зобов`язаний за результатами розгляду справи постановити виправдувальний вирок.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зобов`язання прокурора надати відомості, про які просить сторона захисту, а також витребувати відомості про допуск ОСОБА_12 до відомостей, що становлять державну таємницю, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять і прокурор стверджує про їх відсутність.

4). 29.10.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_6 про визнання протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту очевидно недопустимим доказом на даній стадії розгляду справи.

На обгрунтування клопотання, що вправі заявляти про очевидну недопустимість доказів на будь-якій стадії процесу. Вважає, що відсутні будь-які сумніви щодо порушень вимог КПК України, які встановлено ним відразу під час огляду доказів і нема потреби у додаткових діях, зокрема, дослідженні всіх доказів. Для цього ретельно зацитував численні норми КПК України та інші норми законодавства.

Зазначає, що у протоколах за результатами НСРД відсутні відомості щодо суттєвих обставин залучення особи до конфіденційного співробітництва.

Протокол НСРД повинен бути складений безпосередньо після закінчення даної процесуальної дії і саме тією посадовою особою, яка провела цю негласну слідчу (розшукову) дію. З цих міркувань вважає, що оскільки протоколи НСРД складені через тривалий період з дня їх проведення, суд має визнати їх очевидно недопустимими доказами, через те, що отримані не в порядку КПК України.

Оскільки ОСОБА_12 не має допуску до державної таємниці та відсутнє процесуальне рішення про залучення його до конфіденційного співробітництва вважає, що він не мав права бути залученим до участі у НСРД. На його переконання, особа, яка проводила НСРД мала винести окрему постанову про фіксацію цієї дії за допомогою технічних засобів, де вказати ідентифікуючі ознаки технічних засобів (марку, модель, характеристики), ким виконувалась слідча дія, чи розяснені права і обов`язки спеціалісту. У протоколах НСРД не вказано про наявність додатків.

До того ж вважає незаконним проведення НСРД оперуповноваженими без відповідного доручення на конкретного співробітника, а не на підрозділ вцілому.

Незазначення у постанові про контроль за вчиненням злочину обставин, які свідчать про відсутність під час проведення НСРД провокування, на його думку, тягне за собою очевидну недопустимість його результатів. Посилання у постанові на невідомі дані, які не підтверджуються матеріалами справи вважає дією, спрямованою на фальсифікацію фактичних даних. Крім того, в рамках спеціального слідчого експерименту вважає недопустимим проникнення в публічно недоступні місця, житло та інше володіння особи без окремої ухвали слідчого судді. Операції з конролю за вчиненням злочину не охоплюються здійсненням аудіо-відео котролю особи, проте в матеріалах справи скопійовані записи. У протоколі відсутній запис щодо формування додатків та щодо упакування та зберігання відеофіксації даних слідчої дії. Відкрите фіксування під час завершальної стадії потребує негайного складення протоколу. Вважає, що працівники правоохоронного органу перевищили свої повноваження.

Прокурор заперечив проти його задоволення за безпідставністю. Раніше вже висловлювався з цього приводу, що порушення строків складання протоколів про проведення НСРД не може тягнути їх недопустимості як доказів. Незазначення відомостей про конкретні технічні притрої, що використовувались під час проведення НСРД поясив тим, що інформація щодо методів оперативно-розшукової діяльності є таємною та розголошенню не підлягає. Надання доручення на проведення НСРД передбачено щодо підрозділу поліції, а не конкретного оперативного працівника.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали спправи, приходить до таких висновків.

У відповідності до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Частина 1 ст. 89 КПК України прямо передбачає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Суд вкотре зазначає, що лише у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч. 2 ст. 89 КПК України).

Чинне кримінально-процесуальне законодавство не містить визначення поняття «очевидно недопустимий доказ», тому воно є оціночним у кожному конкретному випадку і підлягає судовому розсуду.

Доречною, на думку суду, є позиція з цього приводу ОСОБА_13 , який зазначає, що «очевидне» має сенс безперечного, безпосередньо даного, яке не вимагає яких-небудь особливих обґрунтувань, само собою зрозумілого, тривіального, досягнення чого не вимагає особливих розумових зусиль. У свою чергу «неочевидне» осмислюється як те, щодо чого є сумніви, що вимагає спеціальних обґрунтувань, доказів, додаткових підтверджень, що саме по собі не зрозуміле. Учений звертав увагу, що те, що виступає як очевидне з певного погляду в одній предметній сфері, в іншій предметній сфері приймає статус неочевидного.

На користь цього суд звертає увагу на плинність та часту змінюваність практики Верховного Суду, позиції якого є обов`язковими для судів нижчих інстанцій, в тому числі щодо критеріїв оцінки доказів.

Враховуючи, що сторона захисту обгрунтовувала суду очевидну, на її думку, недопустимість доказів протоколів проведення негласної слідчої (розшукової) дій контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 18.06.2020 року, який вже досліджено судом, рядом доказів у їх сукупності, аналізуючи їх системно у сукупності з іншими доказами, а сторона обвинувачення проти цього заперечувала, суд приходить до висновку, що питання допустимості указаних доказів необхідно вирішувати в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у сукупності з іншими доказами.

З огляду на засади змагальності сторін, зайняття судом активної позиції у доказуванні обставин кримінального правопорушення, як про це просить сторона захисту, суперечить принципу безсторонності суду. Тягар доказування обставин кримінального правопорушення поза розумним сумнівом лежить на стороні обвинувачення. У разі недоведеності кримінального правопорушення поза розумним сумнівом суд зобов`язаний за результатами розгляду справи постановити виправдувальний вирок.

Керуючись ст. ст. 22, 321, 350 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про спростування недостовірної інформації, оголошеної в судовому засіданні 26.06.2024 року, шляхом визнання причин неявки захисника ОСОБА_6 в судове засідання 26.06.2024 року поважними та такими, що є обгрунтованими, а також зазначення причини відкладення судового засідання через неявку прокурора відмовити.

Роз`яснити захиснику ОСОБА_6 її право повторно звернутися до суду щодо вирішення питання поважності причин її неприбуття в судове засідання 26.06.2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369 КК України, надавши суду оригінали документів, що підтверджують її безпосередню участь в іншому судовому засіданні.

Заперечення захисника ОСОБА_6 на дії головуючого судді у даному кримінальному провадження відхилити.

Відмовити у визнанні причиною відкладення судового засідання, призначеного на 10 годину 19.09.2024 року, відсутність бронювання Октябрським районним судом м. Полтави зали судового засідання Святошинського районного суду м. Києва в режимі ВКЗ та неналежної підготовки та організації судового процесу Октябрським районним судом м. Полтави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про витребування доказів та зобовязання вчинити дії від 01.10.2024 року відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту очевидно недопустимим доказом на даній стадії розгляду справи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1