Справа № 444/3694/24
Провадження № 1-кп/444/364/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000391, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Червоноград, Львівської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, не працює, освіта середня спеціальна, одружена, раніше не судима, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Червоноградським МВ ГУ МВС України у Львівській області 10.06.2008 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження №0000391, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи громадянкою України та достовірно знаючи, те, що відповідно ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство, а також відповідно до паспорта серії Р701273РС будучи громадянкою Канади, з метою не притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а також безперешкодний пропуск її через державний кордон України для автомобільного сполучення «Рава-Руська» на територію України, надала неправомірну вигоду інспектору прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сержанту ОСОБА_5 , за наступних обставин.

Так, 29 серпня 2024 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», перебуваючи біля робочого місця (кабінки паспортного контролю з віконечком) ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, в своїх інтересах, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є незаконним, надала службовій особі - інспектору прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сержанту ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 200 (двісті) канадських доларів, що згідно курсу НБУ на 29.08.2024 становить 6093 гривень 28 копійок, за безперешкодний пропуск її через державний кордон України для автомобільного сполучення «Рава-Руська» на територію України та не притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, шляхом поміщення грошових коштів через віконечко кабінки паспортного контролю на поверхню дерев`яного столу, однак ОСОБА_5 від наданої неправомірної вигоди відмовилась та викликала слідчо-оперативну групу відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, а також невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та надала суду пояснення, які повністю підтвердили обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що вона поверталася з іншої країни - Канади в Україну і мала два паспорти. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо її не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, її вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустимими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення, доводи обвинуваченої ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, а також невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 полягає в тому, що вона надала службовій особі неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, а також невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становищ, а тому кваліфікація таких дій за ч.1 ст.369 КК України є правильною.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Що стосується призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , які передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_3 позитивно характеризується за адресою проживання, раніше не судима, не працює, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2024 року, а саме на 2 купюри по 100 канадських доларів, серії FКМО177738, GJR6341298 - скасувати.

Речові докази, а саме: 2 купюри по 100 канадських доларів, серії FКМО177738, GJR6341298 - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ: компакт диск «МАХІМUS» (DVD-R) 16 х 4,7 GВ-16Х з двома відеозаписами під умовними назвами: VID2 F-00-0033; VID2 F-00-0034 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1