УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0002472,

встановив:

09.12.2024 року слідчий слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.307 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 11.12.2024 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому, визначені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, також зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 31.07.2024, близько 21:45 год., з метою умисного знищення чужого майна, перебуваючи поблизу приміщення закладу швидкого харчування «Шашличок», розташованого по просп. Миру, 63, у м.Хмельницькому, маючи при собі заздалегідь заготовлену пластикову пляшку з легкозаймистою речовиною та дві ганчірки, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, вчинив підпал та пошкодив частину стіни вказаного кіоску, орендатором якого є ОСОБА_7 , після чого, покинув місце вчинення злочину, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки наслідки підпалу помітив випадковий перехожий, у зв`язку з чим, пожежу було своєчасно локалізовано. Окрім того, ОСОБА_6 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме: всупереч норм Закону України «Про наркотичні засоби психотропні речовини їх аналоги та прекурсори», з корисливих мотивів, придбав та зберігав, з метою збуту, за місцем проживання, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , електронні ваги для зважування, 26 полімерних пакетів для фасування, дві скляні банки та згорток фольги, з вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено, канабісу, масою, в перерахунку висушену речовину, 159,22 г., 6,97 г., 14,17 г., загальною масою 180,16 г., два засоби для подрібнення, всередині яких знаходилося нашарування з наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом, масою, в перерахунку на висушену речовину, 0,0043 г., та 0,031 г., загальною масою 0,0353 г. За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень 30.09.2024 вручено ОСОБА_6 , у порядку ст.ст.276, 278 КПК України.

У зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного тривалий час було невідоме, останній на виклики слідчого не з`являвся та систематично грубо порушував вимоги обраного раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, 05.11.2024 ОСОБА_6 оголошено в розшук, а досудове розслідування зупинено.

З метою вирішення питання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , для його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, 07.11.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

За результатами розгляду вищевказаного клопотання, слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надано відповідний дозвіл на затримання підозрюваного, у зв`язку з чим, того ж дня (07.11.2024) досудове розслідування повторно зупинено. На виконання ухвали суду про дозвіл на затримання, 18.11.2024 працівниками поліції встановлено місцезнаходження та затримано підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2024, підозрюваному ОСОБА_6 змінено міру обраного раніше запобіжного заходу, з нічного домашнього арешту на тримання під вартою терміном до 27.11.2024.

У зв`язку з тим, що період часу - 06.11.2024 та з 08.11.2024 до 17.11.2024, а всього 11 днів, не включаються до строків досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2024, термін дії раніше обраного запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено до 11.12.2024.

Постановою в.о.керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького від 09.12.2024, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, у зв`язку з необхідністю: виконання клопотання експерта від 03.12.2024, для завершення проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного та долучення до матеріалів кримінального провадження результатів експертного дослідження; повідомити ОСОБА_6 про кінцеву підозру у вчиненні кримінального правопорушення; провести додатковий допит підозрюваного ОСОБА_6 , з приводу встановлення обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, згідно зі зміненим повідомленням про підозру; виконати вимоги ст.290 КПК України.

Виконати вищевказані слідчі (розшукові) дії у визначений законом двомісячний термін, який закінчується 11 грудня 2024 року, не представляється можливим, у зв`язку з чим, виникає необхідність у продовженні терміну дії обраного раніше підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і враховуючи, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, є необґрунтованим та недоцільним, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам, слідчий у клопотанні просить продовжити до 11.01.2025 р. строк дії застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.»

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та наполягали на його задоволенні, жодних пояснень не було надано підозрюваним ОСОБА_6 , захисник якого з приводу задоволення клопотання слідчого заперечив, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002472 від 01.08.2024 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.307 КК України.

30.09.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.307 КК України. Санкція ч.2 ст.194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, а санкція ч.1 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, дані злочини класифікуються як тяжкі.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.08.2024 р.; протокол огляду місця події від 01.08.2024 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.08.2024 р.; висновки експертів №СЕ-19/123-24/9409-ФХД від 30.08.2024 р., №СЕ-19/123-24/10918-НЗПРАП від 16.09.2024 р., №СЕ-19/123-24/10890-НЗПРАП від 11.09.2024 р.; протоколи огляду документів від 13.09.2024 р. та від 23.09.2024 р.; протокол огляду речей від 19.09.2024 р.; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024 р.; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_7 від 09.08.2024 р.; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 від 30.08.2024 р.; протокол обшуку від 30.08.2024 р.; протокол пред`явлення речей для впізнання від 25.09.2024 р. та інші матеріали з кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.307 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

03.10.2024 р., ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, відносно підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано до 27.11.2024 р. запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

05.11.2024 р., через ухилення ОСОБА_6 від слідства та неможливістю встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного, останнього було, постановою слідчого, оголошено в розшук.

18.11.2024 р. ОСОБА_6 був затриманий, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2024 р., якою надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, фактичний час затримання: 12 год. 00 хв. 18.11.2024 р.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2024 р. було змінено застосований відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою на строк до 27.11.2024 р.

25.11.2024 р., ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 було продовжено до 11.12.2024 року включно.

Постановою виконуючого обов`язки керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_9 від 09.12.2024 р. було продовжено до трьох місяців строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002472.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України та наведенні в клопотанні слідчого ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, а також враховуючи факти невиконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та спробу підозрюваного переховуватись від слідства, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, оскільки опинившись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки та потерпілий судом не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку, на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 , зокрема те, що останній підозрюється у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, та у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, та незаконному збуті наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був небезпечний наркотичний засіб, враховуючи, що відсутні відомості про офіційне працевлаштування ОСОБА_6 та підозрюваний не повідомив жодної інформації про його джерела доходу, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тобто ризики, які враховувались під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину, на утриманні малолітню дитину. Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими для вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжких злочинів (спрямованого проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів), які, в свою чергу, визначається високим ступенем небезпечності для суспільства.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків, потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні та продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього родини, дитини на утриманні, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, його молодий вік та стан здоров`я, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на: ухилення від можливого покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та здійснювати на свідків і потерпілого незаконний вплив, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку або через третіх осіб, а також з огляду на те, що покладені при застосуванні цього запобіжного заходу обов`язки підозрюваним не виконувались, що свідчить про наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 , який перебував у розшуку, має намір у майбутньому виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Застосування застави, як основного запобіжного заходу, на даному етапі досудового розслідування, теж неможливе, оскільки при застосуванні такого запобіжного заходу, можливість його виконання відтермінована у часі, за який підозрюваний, не ризикуючи втратити заставу, матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, переховуватись від органу досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків. При цьому, слідчим суддею також враховується суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, що також можливе за умови нівелювання зазначених ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені захисником аргументи про те, що на сьогоднішній день відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 немає намірів ухилятись від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, а також щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема й у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю. До того ж, саме для запобігання вказаним ризикам і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, у зв`язку із цим, слід вважати дієвим заходом.

Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Підстав для зменшення розміру застави, як альтернативи застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено. При цьому, слідчим суддею враховуються обставини, передбаченні ст. 178 КПК України, зокрема, майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , його репутація, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушення, вік та стан його здоров`я. До того ж, вказані обставини 19.11.2024 р. вже були враховані слідчим суддею в той час, коли відносно ОСОБА_6 змінювався раніше застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім того, стороною захисту не доведено, що змінилися обставини, які були взяті до уваги при визначенні розміру застави, під час зміни раніше застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу. Повідомлені захисником підозрюваного обставини про те, що дружина ОСОБА_6 лише отримує мінімальні соціальні виплати, у зв`язку з чим у неї відсутня можливість вносити заставу, не може бути взято до уваги, як підстава для зменшення розміру застави. Окрім того, стороною захисту не надано вагомих доказів того, що матеріальна спроможність родини ОСОБА_6 , зокрема у наявних у останнього родичів, які проживають за межами Хмельницької області, не дозволяє внести заставу у тому розмірі, який був визначений слідчим суддею. Тому, слідчим суддею відхиляються, як неспроможні, наведені захисником аргументи про те, що попередньо визначений розмір застави в сумі 90840 грн., яка, із врахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , визначена у ближче до мінімального розміру, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, не є таким, що завідомо непомірний для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час, належні правові підстави для зменшення розміру застави, визначеної як альтернативи застосованому відносно ОСОБА_6 запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у слідчого судді відсутні.

Враховуючи викладене, строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 11.01.2025року включно, в зв`язку з подане слідчим клопотання, яке є обґрунтованим, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 11 січня 2025 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2024 року в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, та продовжити до 11.01.2025 року включно термін дії покладених цією ж ухвалою на ОСОБА_6 обов`язків:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 11 січня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя