15.10.2024 Єдиний унікальний номер 205/3538/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000123 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина Російської федерації, має середню технічну освіту, не одружений, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, не маючий місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2024 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , рухався на автомобілі марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по проспекту Івана Мазепи, що у м. Дніпро, де поблизу будинку № 2А, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, за вчинення адміністративного правопорушення.

В подальшому, в ході спілкування співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, з ОСОБА_3 , останньому було висунуто законному вимогу про пред`явленням ним посвідчення водія, що підтверджує право керуванням транспортними засобами відповідної категорії.

В той же час, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа з метою підтвердження права керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, 06 березня 2024 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , добровільно дістав зі свого гаманця посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де містилися завідомо неправдиві відомості про отриманням ОСОБА_3 , права керуванням транспортними засобами, що відносяться до категорій «В, СІ, С, ВЕ, С1Е, СЕ», діючи умисно, достовірно знаючи, що вищезазначене посвідчення водія є підробленим, придаючи своїм діям ознак правомірності, передав працівникам патрульної поліції завідомо підроблене посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке надавало змогу візуально встановити його особу та підтвердити право керування транспортним засобом, тим самим, використав завідомо підроблений офіційний документ. 06 березня 2024 року у період часу з 23 години 34 хвилин по 23 годину 36 хвилин, навпроти будинку АДРЕСА_2 , під час проведення огляду місця події в присутності двох понятих було вилучено посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , виготовлено способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера тощо.

Ознак внесення змін до первинного змісту реквізитів посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального проступку, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що, дійсно, він 06.03.2024 року рухався на автомобілі «DAF» та був зупинений працівниками поліції. Підтвердив, що він використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме, посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 , заповнене на його ім`я, завідомо знаючи, що вказане посвідчення підроблене. Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що він щиро кається у вчиненому, та просив суворо його не карати.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у використанні завідомо підробленого офіційного документа, правильно кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Отже, обираючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Окрім цього, згідно ухвали від 11.03.2024 року слідчим суддею Ленінського районного суду міста Дніпропетровська накладений арешт на майно, а саме, бланк посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 , виданий на ім`я « ОСОБА_3 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

А тому, суд вважає за необхідне зняти арешт з вищезазначеного майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судово- технічну експертизу № СЕ-19/104-24/10898-ДД від 13.03.2024 року, витрати на яку складають 2271,84 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові доказу у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 коп.), витрати на проведення судово-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/10898-ДД.

Скасувати арешт на майно, а саме, бланк посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 , виданий на ім`я « ОСОБА_3 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2024 року.

Речові докази:

-Бланк посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 , виданий на ім.»я « ОСОБА_3 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться в спец.пакеті, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-Оптичний носій інформації - «КП № 0000123 від 07.03.2024» - диск, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1