УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000587 від 10 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, звернулася в суд із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_4 , який згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №229 від 16.08.2024 перебуває на посаді водія-радіотелефоніста 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , у званні «рядовий», незаконно придбав, переносив, зберігав та збув 24.08.2024 - бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат конструкції Калашнікова «АКС-74У» калібру 5,45х39 мм№ НОМЕР_1 , який до стрільби придатний та 21 проміжний бойовий патрон калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р, які до стрільби придатні та 12.09.2024 - 60 патронів калібру 5,45 мм та приціл з маркуванням HAWKE з планкою у місті Рівне.

12 вересня 2024 року о 12 годині 48 хвилин ОСОБА_4 , 13 вересня 2024 року затримано в порядку ст. 208 КПК України та 13 вересня 2024 року повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_4 , згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №229 від 16.08.2024 перебуває на посаді водія-радіотелефоніста 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 у званні «рядовий».

Проходячи військову службу у Збройних Силах України рядовий ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», боєприпаси (крім боєприпасів до мисливської, спортивної зброї) не можуть перебувати у власності громадян.

Згідно п.2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, відносяться серед інших, бойові припаси до вогнепальної, мисливської (нарізної та гладкоствольної) зброї, які можуть перебувати у власності громадян лише на підставі встановлених дозволів.

Разом із тим, рядовий ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України обіймаючи посаду водія-радіотелефоніста 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 24 серпня 2024 року, придбав та переніс в невстановлене досудовим розслідуванням місце де зберігав з метою подальшого збуту бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат конструкції Калашнікова «АКС-74У» калібру 5,45х39 мм№ НОМЕР_1 , який до стрільби придатний, 21 проміжний бойовий патрон калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р, які до стрільби придатні, 60 патронів калібру 5,45 мм та приціл з маркуванням HAWKE з планкою.

Після цього, ОСОБА_4 , 24 серпня 2023 року, близько 12 години 18 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, на автомобілі «Mersedes Benz Vito 112 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 прибув на територію автомобільної стоянки поблизу ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_8 бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат конструкції Калашнікова «АКС-74У» калібру 5,45х39 мм№ НОМЕР_1 , який до стрільби придатний та 21 проміжний бойовий патрон калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р, які до стрільби придатні.

Крім того, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 , 12 вересня 2024 року, близько 12 години 48 хвилин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, на автомобілі «Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_3 прибув на територію автомобільної стоянки поблизу ТРЦ «Арена» за адресою: АДРЕСА_1 , де, незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_8 60 патронів калібру 5,45 мм та приціл з маркуванням HAWKE з планкою.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду особи, яка залучена в якості покупця, протоколом вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки, показаннями свідка ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, що враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на свободі.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання щодо продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисники заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки вважають, що заявлені стороною обвинувачення ризики на даний час відмали та є недоведеними.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0000587 від 10 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

За вищевказаних обставин, 13.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 13.09.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 10.10.2024.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1статті 194 КПК визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та письмовими доказами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в межах досудового розслідування доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, однак достатніх доказів про існування всіх ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено у судовому засіданні.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

Враховуючи тривалість проведення досудового розслідування кримінального провадження, а також час з якого підозрюваний утримується під вартою, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним так, як на даний час усі слідчі (розшукові) та процесуальні дії проведено, за час перебування підозрюваного під вартою нових обставин в ході досудового розслідування не встановлено.

Слідчий суддя також бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, підозрюваний повністю визнав свою вину, співпрацює з органом досудового розслідування, є учасником бойових дій та особою з інвалідність ІІІ групи в наслідок чого потребує лікування, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. Окрім того, наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду не має та бажає укласти угоду про визнання винуватості із прокурором.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, так як саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 домашній арешт у певний період доби, та покласти обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178,181,183,193-194, 197,199, 201,205, 309, 395,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.11.2024.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 22 год 00 хв до 07 год 00 хв, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України в в`їзду в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_4 зільнити негайно із залу суду.

Встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом до 13.11.2024.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до СУ ГУНП в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1