справа № 619/7105/24
провадження № 1-кп/619/415/24
ВИРОК

іменем України

18 вересня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000110 від 02.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тупальці Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець - молодший сержант, старший механік-водій механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

встановив:

24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил російської федерації та інші підконтрольні їм військові формування, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Так, 10.12.2023 Міністерство оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 з одного боку та громадянина України ОСОБА_3 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2023 № 355, останнього призначено на посаду старшого механіка-водія механізованого відділення З механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .Відтак, з моменту прийняття на військову службу до Збройних Сил України громадянин ОСОБА_3 приступив до виконання обов`язків військової служби, набув статус військовослужбовця та у відповідності до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», молодший сержант ОСОБА_3 , вважається військовослужбовцем.Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують молодшого сержанта ОСОБА_3 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ (зі змінами), ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, молодший сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше. Всупереч вищевикладених вимог законодавства, достеменно знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, діючи всупереч обов`язкам, визначених у статутах Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

5 травня 2024 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою сприяння до підроблення та подальшого використання, через всесвітню мережу «інтернет» знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу посвідчень водія. Після чого, ОСОБА_3 , вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні документа, домовився в ході переписки з невстановленою особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду у розмірі 15 000 гривень. Виконуючи відведену йому роль, цього ж дня ОСОБА_3 на вимогу невстановленої особи, надав свої анкетні дані, фотокопію свого паспорту громадянина України, де, крім іншого, було зображено його підпис для виготовлення підробленого посвідчення водія.

В подальшому, 23 травня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у відділенні «Нова пошта» № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 та являючись пособником у підробці документа, яке вислане вищезазначеною поштою, від невстановленої в ході досудового розслідування особи, отримав підроблене посвідчення водія України серія НОМЕР_3 виданого 23.05.2024, орган видачі - ТСЦ № 6341, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого користування.

Відповідно до висновку експерта від 11.07.2024 за результатами судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , виданий 23.05.2024 ТСЦ 6341 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто співучасть у формі пособництва у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає право використання його іншою особою.

Крім того, 2 липня 2024 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, будучи учасником дорожнього руху, керуючи транспортним засобом марки «Opel», модель «Vectra», д.н.з. НОМЕР_4 та рухаючись по вулиці Сумський шлях в с. Подвірки Харківського району Харківської області, був зупинений інспектором СРПП ВП № З ХРУП № З ГУНП в Харківській області та під час встановлення особи-водія транспортного засобу, ОСОБА_3 виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо надання їм документів на транспортний засіб та водійського посвідчення, достовірно знаючи, що посвідчення водія НОМЕР_3 виданого 23.05.2024 орган видачі - НОМЕР_5 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підроблене, використав зазначене посвідчення, шляхом пред`явлення працівникам поліції.

Відповідно до висновку експерта від 11.07.2024 за результатами судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , виданий 23.05.2024 ТСЦ 6341 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором додана письмова згода підозрюваного ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

На виконання зазначених вимог прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 надано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381 без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу винного, які маються в матеріалах кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відповідно службової характеристики за час проходження служби в ЗСУ зарекомендував себе, як військовослужбовець, який вміє організовувати та отримувати свою діяльність, роботу виконує раціонально, із додержанням термінів, унеможливив втручання командира (начальника) в результати роботи, спрямував зусилля на запровадження інноваційного стилю пошуку рішень, має добрі знання статутів і правило їх застосування, рішення приймає своєчасно, швидко реагує на зміни в обстановці, підтримує високий моральний дух підрозділу, приймав безпосередню участь в бойових діях з приводу захисту Державного суверенітету України від вторгнення російської федерації, конкретні обставини вчинення кримінальних проступків, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Частиною 5 статті 68 КК України встановлено, що при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкціями ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати до ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 03.07.2024 визнано речовим доказом посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номер НОМЕР_3 від 23.05.2024, яке поміщено до сейф-пакету РSР 1263247 з пояснювальним написом і підписами учасників слідчої дії та залишено в матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2024 по справі № 619/4899/24 накладено арешт в межах кримінального провадження № 0000110 від 02 липня 2024 року на тимчасово вилучене майно 02.07.2024 під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за координатами НОМЕР_6, НОМЕР_7, по АДРЕСА_3 , який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: - на посвідчення водія серія та номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до сейф-пакету PSP 1263247 з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді, залишивши вказане посвідчення на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 2 271,84 грн за проведення Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром судово-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/19004-ДД від 11.07.2024.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 в виді штрафу у розмірі у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром судово-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/19004-ДД від 11.07.2024 у сумі 2271 ( дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки.

Арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2024 по справі № 619/4899/24, провадження № 1-кс/619/749/24 - скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номер НОМЕР_3 від 23.05.2024, яке поміщено до сейф-пакету РSР 1263247 Експертної служби МВС - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1