УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

свідка ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , що в межах кримінального провадження за №0000062 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000062 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Клопотання обґрунтовано, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000062 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 10.11.2023 рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1170 створено КП «Агропромислове» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, а також затверджено статут вказаного підприємства.

Пунктом 1.3 Статуту визначено, що засновником КП «Агропромислове» є Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області. Пунктом 5 Статуту визначено, що управління КП «Агропромислове» здійснює засновник - Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області та директор вказаного підприємства.

Згідно з п.п.1-2 рішення №1125 від 06.10.2023 Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області «Про погодження кандидатури директора КП «Агропромислове» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області» Оліївська сільська рада вирішила затвердити форму контракту з керівником КП «Агропромислове», згідно до додатку №1, а також надано дозвіл секретарю ради ОСОБА_9 заключити контракт з ОСОБА_10 терміном на 3 роки з випробувальним терміном 3 місяці.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Загальні положення» Додатку до рішення сорок п`ятої сесії VIII скликання Оліївської сільської ради від 06.10.2023 №1125 (далі - Контракт) на підставі контракту виникають трудові відносини між Органом управління майном, в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області та керівником КП «Агропромислове» ОСОБА_10 .

У відповідності з пунктом 5 розділу І «Загальні положення» Контракту керівник підзвітний Органу управління майном у межах, встановлених законодавством, статутом (положенням) підприємства, установи, організації та цим контрактом.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон) унормовано, що депутат місцевої ради має право офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6, 15 статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1 від 27.11.2020 «Про початок повноважень депутатів Оліївської сільської ради» вказана сільська рада вирішила прийняти до відома факт початку повноважень депутатів Оліївської сільської ради восьмого скликання, в тому числі і ОСОБА_4 .

Цього ж дня вказаною сільською радою прийнято рішення №6 «Про затвердження переліку та персонального складу постійних комісій сільської ради та положень про них» (далі - Рішення №6) визначено перелік постійних комісій Оліївської сільської ради, серед яких є постійна комісія з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, природокористування, до складу якої входить ОСОБА_4 . Вказаним рішенням також затверджено Положення про постійні комісії Оліївської сільської ради.

Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_4 є службовою особою.

Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок одержання неправомірної вигоди, у точно невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 30.09.2024 вступив у попередню змову з начальником відділу житлово-комунального господарства апарату Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області ОСОБА_11 та депутатом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області ОСОБА_12 , направлену на вимагання та отримання неправомірної вигоди від директора КП «Агропромислове» ОСОБА_10 .

Зокрема, використовуючи повноваження начальника відділу житлово-комунального господарства апарату Оліївської сільської ради ОСОБА_11 , та використовуючи повноваження депутатів Оліївської сільської ради ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , які входять до складу постійної комісії з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, природокористування Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, у вказаних осіб, які в силу службових повноважень достовірно обізнані про здійснення КП «Агропромислове» господарської діяльності, пов`язаної з вирощуванням сільськогосподарських культур, в тому числі сої, виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди з доходу підприємства, за невчинення дій, які можуть створити перешкоди у здійсненні подальшої господарської діяльності підприємства та створення різного роду проблем, в тому числі звільнення ОСОБА_10 із займаної посади.

В період часу з 01.10.2024 по 02.10.2024 неподалік села Лісовщина Житомирського району Житомирської області ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , діючи протиправно з корисливих мотивів і з метою власного незаконного збагачення, використовуючи авторитет займаної посади ОСОБА_11 та статус депутатів органу місцевого самоврядування ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , висловили ОСОБА_10 вимогу щодо передачі грошових коштів, які він отримає від реалізації врожаю сої, який вирощено на орендованих землях КП «Агропромислове», які останній мав сплатити за невчинення відносно нього заходів щодо його звільнення із займаної посади, а також за не створення йому іншого роду проблем. При цьому, вимога надання неправомірної вигоди супроводжувалась погрозами вжиття заходів щодо проведення додаткових та позапланових перевірок діяльності КП «Агропромислове» з подальшим звільненням ОСОБА_10 з посади директора.

В подальшому, близько 10 год. 23.10.2024 ОСОБА_11 з метою досягнення спільного злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, діючи спільно з одним із учасників групи - ОСОБА_4 , в ході зустрічі, яка відбулась в приміщенні Оліївської сілької ради за адресою: АДРЕСА_1 , повторно висловили вимогу ОСОБА_10 про необхідність надання неправомірної вигоди учасникам групи у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 за не створення проблем для ОСОБА_10 .

Приблизно о 13 год. 26.10.2024 в ході зустрічі, що відбулась у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в, ОСОБА_11 , діючи в межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_10 частину неправомірної вигоди у сумі 6500 доларів США, що становить 268 209, 50 грн, які останній надав за одну реалізовану машину врожаю сої, зібраного з полів КП «Агропромислове».

В ході вказаної зустрічі ОСОБА_11 з метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи факт того, що ОСОБА_10 підкоряється вимогам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 щодо необхідності надання неправомірної вигоди за невчинення в інтересах ОСОБА_10 дій з використанням їх службового становища та повноважень депутатів Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, висловив вимогу щодо продовження передачі грошових коштів, одержаних від реалізації урожаю сої.

Приблизно о 16 год. 30 хв. 29.10.2024 ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 , перебуваючи на автомобільній парковці Оліївської сільської ради в ході розмови з ОСОБА_10 , висловили вимогу про надання неправомірної вигоди в еквіваленті вантажу трьох машин врожаю сої, які останній мав передати до 17 год. 00 хв. 30.10.2024 одному із учасників групи, а саме: ОСОБА_11 , тим самим продовжуючи вказувати на реальність погроз, що у разі ненадання грошових коштів від діяльності підприємства ними буде вжито заходів із вчинення перешкод в діяльності ОСОБА_10 .

Наступного дня, 30.10.2024 близько 15 год. 25 хв., перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в, ОСОБА_10 на виконання попередньо спільно висунутої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 вимоги, надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 19500 доларів США, що становить 806 906,10 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у період часу з 30.09.2024 по 30.10.2024 отримали від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за невчинення в інтересах ОСОБА_10 дій з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди, у загальному розмірі 1 075 115,6 грн., що відповідно до примітки до ст. 368 КК України є особливо великим розміром.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі.

Під час проведення невідкладних пошукових заходів з метою врятування майна, у тому числі речових доказів, грошових коштів в іноземній валюті, проводилися оперативні заходи, в ході яких оперативними працівниками УСР в Житомирській області та УСБ в Житомирській області встановлено, що приміщення гаражу за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою:

АДРЕСА_3 , вийшов невідомий чоловік з прихованою під курткою поклажею та попрямував в напрямку сусіднього домоволодіння. Також встановлено, що зазначений невідомий чоловік виявився ОСОБА_13 , який приходиться зятем ОСОБА_4 , який попрямував до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому під час обшуку домоволодіння ОСОБА_13 , у месенджері «Вайбер» мобільного телефону, останнього виявлено переписку в якій зазначено інструкцію з приводу забрати грошові кошти, у відповідь на яку наявне повідомлення «забрав».

31 жовтня 2024 року о 00 год. 34 хв. до 03 год. 09 хв. 31.10.2024 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 проведено невідкладний обшук на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: відеореєстратор камер спостереження «HIKVISION»; грошові кошти в сумі 3000 доларів США номіналом купюр по 100 доларів США.

В обґрунтування підстав для арешту вищевказаного майна слідчий зазначає, що вилучені під час обшуку в ОСОБА_4 відеореєстратор та грошові кошти мають значення у кримінальному провадженні речових доказів, оскільки можуть містити інформацію про обставини вчинення злочину. Крім того, грошові кошти відповідають положенню пункту 5 ст. 170 КПК України, а тому виникла необхідність у накладені арешту, так як санкція частини 4 статті 368 КК України передбачає конфіскацію майна.

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та пояснив, що відеореєстратор відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, а записи, які на ньому могли зберегтись підлягають дослідженню з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, на ньому могло зберегтись відео, де зафіксовано як зять ОСОБА_4 виносить з будинку останнього якісь пакунки. А тому, є необхідність візуально визначити, що саме він виніс з метою відшукання таких доказів. Щодо арешту вилучених коштів слідчий пояснив, що такі кошти також відповідають критеріям речових доказів, оскільки могли бути частиною неправомірної вигоди, яка в подальшому була конвертована (замінена) на інші купюри доларів США. Крім того, такі гроші підлягають арешту, оскільки санкція інкримінованого ОСОБА_4 злочину передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Власник майна ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечував, а також пояснив, що вилучені під час обшуку гроші належать його дочці, які вона передала на зберігання його дружині.

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , заперечуючи вимоги клопотання, зазначив, що вилучений відеореєстратор не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, адже знаходився на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_4 , а тому з огляду на зміст повідомленої ОСОБА_4 підозри не міг зафіксувати обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Гроші в розмірі 3000 доларів США - гроші, які належать дочці підозрюваного, а тому мають бути повернуті їй.

Слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 172 КПК України під час розгляду клопотання про арешт майна має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні надала показання про те, що вона є дружиною ОСОБА_4 . Кошти в розмірі 3000 доларів США, які були вилучені під час обшуку, - це гроші, які їй передала дочка на зберігання. У зв`язку з тим, що дочка з дітьми запланувала поїздку до Чехії, а її чоловік постійно на роботі, то щоб не залишати гроші в пустому домі вирішила передати гроші та інші цінності на тимчасове зберігання батькам.

Заслухавши учасників судового зсідання, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя установив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000062 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Також установлено, 31 жовтня 2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до інформаційної довідки №401693756 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності.

31 жовтня 2024 року проведено невідкладний обшук на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: відеореєстратор камер спостереження «HIKVISION»; грошові кошти в сумі 3000 доларів США номіналом купюр по 100 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 07 листопада 2024 року надано дозвіл на обшук, проведений 31 жовтня 2024 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4

31 жовтня 2024 року постановою слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000062.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абз.1 ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст.170 КПК України).

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Наявні у кримінальному провадженні докази, на думку слідчого судді, вказують на обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення. Наведене підтверджується наявними матеріалами клопотання. Крім того, слідчий суддя ураховує, що проведеним комплексом слідчих дій, оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що з приміщення гаражу за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 , вийшов невідомий чоловік з прихованою під курткою поклажею та попрямував в напрямку сусіднього домоволодіння.В подальшому невідкладними заходами встановлено, що зазначений невідомий чоловік - це ОСОБА_13 , який є зятем (чоловіком дочки) ОСОБА_4 . У подальшому під час обшуку домоволодіння ОСОБА_13 у месенджері «Вайбер» мобільного телефону останнього виявлено переписку в якій зазначено інструкцію з приводу забрати грошові кошти, у відповідь на яку наявне повідомлення «забрав».

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучений під час обшуку на території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , відеореєстратор відповідає критеріям речових доказів, а тому підлягає арешту з метою збереження речового доказу.

Як уже встановлено, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи положення п.3 ч.2 ст.170 КПК України, ч.5 ст.170 КПК України, ч.10 ст.170 КПК України, належне повідомлення про підозру ОСОБА_4 , а також беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що суд може призначити ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 3000 доларів США.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про те, що власником вказаних коштів є дочка ОСОБА_4 . Такі доводи слідчий суддя розцінює як непереконливі та такі, що спрямовані на уникнення накладення арешту на гроші та повернення їх члену сім`ї підозрюваного. Запропонована стороною захисту версія походження коштів належним чином не підтверджена. Слідчий суддя оцінює критично показання свідка, оскільки свідок ОСОБА_6 є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , а тому є особою, яка зацікавлена в поверненні коштів. Також слідчий суддя ураховує, що ті обставини, які повідомила свідок, не підтверджені жодними документальними доказами, зокрема те, що її дочка дійсно виїздила у вказаний період за межі України, в зв`язку з чим мала потребу в передачі власних грошових збережень комусь на зберігання.

З урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна є пропорційним втручанню у володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та негативних наслідків для володільців майна не створює.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність необхідних і достатніх підстав для задоволення клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_4 , а саме на:

-відеореєстратор камер спостереження «HIKVISION»;

-грошові кошти в сумі 3000 доларів США номіналом купюр по 100 доларів США.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15