Номер провадження: 11-сс/813/1539/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 26.09.2024, якою в межах к/п №0000115 від 25.01.2024 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого неофіційно, який проходив військову службу на посаді оператора протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0000115 від 25.01.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та був застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту до 19.11.2024, із покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення не доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та з огляду на відомості про особу ОСОБА_7 та його процесуальну поведінку прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту буде достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою з огляду на наступне:

- слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, будучи військовослужбовцем, у критичний для держави та суспільства час, самовільно залишив місце служби та не повернувся до нього для захисту незалежності та територіальної цілісності України, фактично відмовився виконувати покладені на нього обов`язки, чим підірвав авторитет державних органів, на які безпосередньо покладено обов`язки по захисту держави і суспільства;

- поза увагою слідчого судді залишилися імперативні приписи ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України;

- органом досудового розслідування у повному обсязі доведені заявлені ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.09.2024 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчої та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із триманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_9 в повному обсязі та просив її задовольнити, водночас захисник та підозрюваний заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є обґрунтованою та потребує подальшого розслідування.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими аргументи прокурора з приводу імперативних приписів ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Відтак, з огляду на імперативні приписи кримінального процесуального закону, запобіжний захід у виді домашнього арешту у зазначеному кримінальному провадженні не міг бути застосований відносно підозрюваного ОСОБА_7 оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Розглянувши клопотання слідчого, апеляційний суд приходить до таких висновків.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що у вказаному кримінальному провадженні має місце ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від суду, який обумовлений тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також тим, що після самовільно залишення військової частини ОСОБА_7 змінив місце проживання та був оголошений у розшук.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, апеляційний суд не може безумовно виключити існування ризику незаконного впливу на свідків, які є його співслужбовцями, та відповідно ОСОБА_7 відомі їх анкетні дані, засоби зв`язку.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, приписами ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Разом з тим, КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Апеляційний суд наголошує, що жоден із визначених КПК запобіжних заходів не є покаранням. Такі заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків в разі, якщо є побоювання здійснення підозрюваним будь-яких дій, що заважають встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України можливо визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, апеляційний суд враховує суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 злочину, наявність вищезазначених ризиків, процесуальну поведінку підозрюваного, який самостійно з`явився до суду для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, протиправних дій в рамках провадження не вчиняв, та приходить до висновку про те, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки та не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч.1 ст. 409 КПК України визначено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави.

В зв`язку із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній підлягає негайному затриманню в залі апеляційного суду та доставки на гауптвахту Південного ТУ ВСП, організацію якої апеляційний суд покладає на прокурора ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

Ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 26.09.2024, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту до 19.11.2024 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчої СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.11.2024 із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 14.10.2024, заставна сума за ОСОБА_7 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

У разі внесення застави за підозрюваного ОСОБА_7 негайно звільнити його з-під варти та покласти на нього строком до 18.11.2024 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтись за вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись з Одеської обл. без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до ДМС в Одеській обл. свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; -

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю наслідки невиконання обов`язків передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_7 негайно затримати в залі суду та доставити на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання ухвали апеляційного суду в частині організації доставки підозрюваного ОСОБА_7 на гауптвахту Південного ТУ ВСП покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4