ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1384/24
Номер провадження №1-кп-678-129/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 20 вересня 2024 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 06 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Дігтярі Срібнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, пенсіонера, працюючого на посаді механіка у військовій частині НОМЕР_1 (не є військовослужбовцем), інвалідність відсутня, раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. Так, 06 серпня 2024 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на автомобільній стоянці поряд із кафе - готелем « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , помітив на землі шкіряний гаманець чорного кольору, в якому знаходились гроші в сумі 4620 гривень, паспорт на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_2 та банківська картка банку «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого гаманця із грошовими коштами, що знаходилися в ньому, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, користуючись відсутністю власника гаманця та усвідомлюючи, що майно фактично не вибуло із користування власника, розуміючи, що законний володілець в будь-який час може за ним повернутися, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого Указами Президента України, востаннє №469/2024 від 23 липня 2024 року, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, безперешкодно підняв із землі гаманець вартістю 500 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 4620 гривень, паспорт на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_2 та банківська картка банку «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , та поклав його до автомобіля, на якому покинув місце вчиненого кримінального правопорушення і, таким чином, таємно викрав його, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 5120 гривень.

2. Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

3. Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, обвинувачений визнав вину повністю і беззаперечно, тому, враховуючи його особу, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки, покласти виконання ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, стягнути витрати на залучення експерта, питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України (диск із відеозаписом - залишити при справі, шкіряний гаманець та грошові кошти - повернути потерпілому), запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили не обирати.

4. Потерпілий ОСОБА_5 подав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність у зв`язку із проходженням ним військової служби за мобілізацією та виконанням ним бойових завдань щодо відсічі збройної агресії російської федерації на сході України. Будь-яких претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.

5. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту повністю підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, при цьому не оспорює час, місце, спосіб, мотив, мету, розмір завданої шкоди (вартість викраденого), тощо, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій більше не вчиняти, свій вчинок засуджує і жалкує про вчинене, зазначив, що ще на стадії досудового розслідування попросив вибачення у потерпілого, просить призначити найменш суворе покарання.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

6. Прокурор і обвинувачений зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

7. Суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції.

8. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

9. Судом проведено лише допит обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують його особу, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів і арешту майна.

10. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, адже учасники судового провадження проти цього не заперечують.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

11. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

12. За змістом ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

13. Роз`яснення застосування положень ст. 69 КК України надані у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року.

14. Законодавець у санкції ч. 4 ст. 185 КК України визначив покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

15. ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), повністю і беззаперечно визнає свою вину, щиро кається, готовий понести призначене судом покарання, одружений, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, є пенсіонером - йому 68 років, однак ще працює механіком у військовій частині, є ветераном військової служби та учасником бойових дій, не перебуває на військовій службі в Збройних Силах України та виключений з військового обліку, як такий, що досягнув граничного віку (60 років) перебування на військовому обліку, раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів психіатра і нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання.

16. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У даній справі ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 .

17. Суд вважає, що встановлені у даній справі обставини, які пом`якшують покарання є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і, з урахуванням відсутності обставин, які обтяжують покарання, відомостей про особу ОСОБА_4 , його негативного відношення до вчиненого, позиції потерпілого ОСОБА_5 щодо відсутності будь-яких претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого, того, що від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, адже як зазначив ОСОБА_4 його було виявлено в проміжку часу - до двох годин після таємного викрадення (крадіжки) гаманця, який і було у нього вилучено, наявні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України і переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, та призначення покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн.

18. Суд переконаний, що у даній справі призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у визначеному судом розмірі буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 є пенсіонером тому, на переконання суду, спроможний сплатити штраф.

19. Зважаючи на особу ОСОБА_4 , його вік, поведінку до вчинення кримінального правопорушення (злочину), відсутність судимостей, відсутність фактів притягнення до адміністративної відповідальності (матеріали справи не містять про це відомостей), позицію під час досудового розслідування і судового розгляду щодо визнання вини та активного сприяння в розкритті злочину, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі та застосування положень ст. 75 КК України і виконання протягом двох років обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, не є тим, яке у даній справі буде справедливим.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

20. Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів кримінальним правопорушенням спричинена майнова шкода в сумі 5120,00 грн., але цивільний позов потерпілим не заявлявся ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду, запобіжний захід не обирався.

21. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України: належні потерпілому речі - слід йому повернути, скасувавши накладений на них арешт, а відеозаписи - залишити при матеріалах справи.

22. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

23. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже саме їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 гривень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

шкіряний гаманець чорного кольору із двома металевими застібками, який поміщено до сейф пакету №1СR0115686, грошові кошти в сумі 4620 грн. купюрами номіналом: 1000 грн. - серією та номером №БК 9679921, ГР 5083236, АИ 2368361, БЛ 4050288; 500 грн. - серією та номером №ХЄ 9626898; 50 грн. - серією та номером № НОМЕР_4 , УЦ 7811265; 20 грн. - серією та номером № НОМЕР_5 , які поміщені до сейф пакету №1СR0115685 та належать потерпілому - повернути потерпілому ОСОБА_5 , скасувавши арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2024 року (справа №678/1160/24, провадження №1-кс-678-322/24);

банківську картку банку «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 та паспорт на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_6 , які повернуті потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутими за належністю;

відеозапис із назвою document_207934303.mp4, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/123-24/9624-ТВ від 13 серпня 2024 року) на суму 1135,92 грн.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1