ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/4705/19 Номер провадження 11-кп/814/1924/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001394 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харків від 27 червня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого за п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.153, ч.2 ст.15, п.п. 1, 10, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1, 4, 13 ч.2 ст.115 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, тобто до 25 серпня 2024 року.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив про наявність на розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити. Вказує, що обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.153, ч.2 ст.15, п.п. 1, 10, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1, 4, 13 ч.2 ст.115 КК України, є необґрунтованим та таким, що не підтверджене жодним належним та допустимим доказом.

Обвинувачений ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, а кримінальне провадження закрити, в зв`язку зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст.199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши у сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував наявність ризику переховування ОСОБА_8 від суду, оскільки він не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, тобто немає міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих правопорушеннях, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

При цьому, всупереч доводам апелянтів, існує ризик впливу ОСОБА_8 на свідків та потерпілих, одна з яких є співмешканкою обвинуваченого, з метою зміни ними своїх показань.

Крім того, ОСОБА_8 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності із застосуванням насильства, проти життя та здоров`я особи, а тому існує вірогідність вчинення ним інших кримінальних правопорушень насильницької спрямованості.

Крім того, про можливість перешкоджати здійсненню кримінального провадження свідчить характер кримінального правопорушення, об`єктом якого є життя та здоров`я особи, її статева свобода та статева недоторканість.

Твердження сторони захисту про недоведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи апелянта про наявність позитивно характеризуючих особу обвинуваченого даних, не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі непродовження строку тримання під вартою.

Жодний інший, більш м`який запобіжній захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що існували на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу та на даний час не зменшились.

Крім того, відповідно до роз`яснень ВС №1/0/2-22 від 03 березня 2022 року, як відповідний ризик враховано запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Доводи обвинуваченого про закриття кримінального провадження, в зв`язку зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, є безпідставними, оскільки у даному провадженні апеляційним судом перевіряється ухвала про продовження строку тримання під вартою і не вирішується доля кримінального провадження.

Отже, твердження апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисником та обвинуваченим доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи наведене, висновок суду про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою ґрунтується на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону. Тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого та в його інтересах захисника задоволенню не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів звертаю увагу місцевого суду на необхідність дотримання розумних строків та розгляду провадження у найбільш стислі строки.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харків від 27 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4