Справа № 211/5441/24
Провадження № 1-кп/211/605/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 р. м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 23 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001004 від 18.08.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, такого, що не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.09.2018 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-12.02.2021 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.03.2023 з Криворізької ВК №80 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинив корисливе кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за таких обставин.

27 липня 2024 року у нічний період часу ОСОБА_4 , перебував у дворі біля будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . У цьому місці та у цей час, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 викрав шляхом вільного доступу з лавочки належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Realme C67» чорного кольору, об`ємом пам`яті 8/256 ГБ, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №4069/24 від 21.08.2024, становить 6867,00 грн. Після цього, утримуючи при собі це майно, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6867,00 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати. Підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, наведених у обвинувальному акті та показання дає добровільно, заяв про застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення від нього не надходило.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про здійснення провадження без його участі.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення визнає повністю.

Обвинувачений дане клопотання підтримав.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінального правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, а також вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі, дослідивши лише матеріали, які стосуються речових доказів.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскарженні цих обставин в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, згідно з якими не заперечував, що 27 липня 2024 року вночі він повертався від друзів через Східний мікрорайон на «Ластівку», де він живе. У одному з дворів він побачив, що на лавочці світиться телефон, вважаючи, що його загубили, ОСОБА_4 забрав його собі, а пізніше здав у ломбард. Кому належав телефон він не знав, про вчинене шкодує.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо допитавши у судовому засідання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку по те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання відносно призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд установив, що він раніше судимий (а.п. 49-50), характеризується за місцем проживання посередньо, скарг від сусідив не надходило (а.п. 55), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 53), на утриманні не має малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб, не одружений, не працює, іншою суспільно корисною працею не займається.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною Довгинцівським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ризики вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середні. Орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення чи обмеження волі, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, вважає доречним покласти додаткові обов`язки, а саме: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання на підставі ст. 67 КК України не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із можливістю застосування ст. 75 КК України з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає, мобільний телефон «Realme C67» чорного кольору, об`ємом пам`яті 8/256 ГБ, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , підлягають залишенню у власника ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлено, майнові збитки відшкодовано у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні було обрано у виді домашнього арешту до 21 жовтня 2024 року, клопотання про його продовження не надходило.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід не продовжувався.

Речові докази: мобільний телефон «Realme C67» чорного кольору, об`ємом пам`яті 8/256 ГБ, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку від 24.08.2024 на підставі постанови від 23.08.2024, - залишити у його власника.

Матеріали кримінального провадження №0001004 від 18.08.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/5441/24, провадження № 1-кп/211/605/24.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою статті 394 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 24 жовтня 2024 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1