Справа № 487/9423/24
Провадження № 1-кс/487/6024/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000065 від 27.09.2023 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 27.09.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які викладені в клопотанні про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того наявні відомості в достатньому об`ємі, які вказують на те, що ОСОБА_4 з моменту нез`явлення на службу переховується від органу досудового розслідування та органів військового управління, а також про те, що одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до заяву, у якій просив судове засідання провести без його участі, клопотання просив задовольнити.

Вивчивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання,за змістом ч.2 ст.188 КПК України, може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд немає права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею,судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Відповідно ч. 4 ст. 189 КПК України,слідчий суддя,суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного,обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного,обвинуваченого,а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний,обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 від 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, здійснюється групою прокурорів Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2022 громадянин ОСОБА_4 , відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 Національній гвардії України.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 20.03.2022 № 67, ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-радіотелефоніста 1 відділення 1 стрілецького взводу 11 стрілецької роти (з охорони та охорони об`єктів № НОМЕР_2 ) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні «солдат», зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення, справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 23.05.2023 № 152, ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 2 відділення стрілецького взводу (з охорони об`єкту № 346) 10 стрілецької роти (з охорони об`єктів № 338, № 346, № 343) 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення).

У відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про Національну гвардію України» комплектування Національної гвардії України військовослужбовцями та проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Положення про проходження військової служби громадянами України в Національній гвардії України, що затверджується Президентом України.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 20.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Так, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» передбачено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

У відповідності до ст. 2 вищевказаного Закону України «Про Національну гвардію України» основними функціями Національної гвардії України, серед іншого є: захист конституційного ладу України, цілісності її території від спроб зміни їх насильницьким шляхом; охорона громадської безпеки і порядку, забезпечення захисту та охорони життя, здоров?я, прав, свобод і законних інтересів громадян; участь у забезпеченні громадської безпеки та охороні громадської безпеки і порядку під час проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій та інших масових заходів, що створюють небезпеку для життя та здоров?я громадян; участь у здійсненні заходів, пов?язаних з припиненням збройних конфліктів та інших провокацій на державному кордоні, а також заходів щодо недопущення масового переходу державного кордону з території суміжних держав; участь у спеціальних операціях із знешкодження озброєних злочинців, у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника), припиненні діяльності не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій на території України, а також у заходах, пов?язаних із припиненням терористичної діяльності; участь у припиненні масових заворушень; участь у відновленні конституційного правопорядку у разі здійснення спроб захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, у відновленні діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування; участь у здійсненні заходів правового режиму воєнного стану; участь у виконанні завдань територіальної оборони; участь у припиненні групових протиправних дій осіб, узятих під варту, засуджених, а також ліквідації наслідків таких дій в установах попереднього ув`язнення, виконання покарань.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на військовослужбовців Національної гвардії України.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 11.09.2023 № 269 солдат ОСОБА_4 вибув у частину щорічної основної відпустки за 2023 рік відпустку строком на 10 (десять) календарних днів з 11 по 20 вересня 2023 року з виїздом до м.Києва.

Проте, 21.09.2023, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді стрільця 2 відділення стрілецького взводу (з охорони об`єкту № 346) 10 стрілецької роти (з охорони об`єктів № 338, № 346, № 343) 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, до об`єкту № 328 (АТ «Українська оборонна промисловість» Державне південне виробничо-технічне підприємство, яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Троїцька, 240-А) та незаконно перебуває поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків.

Таким чином, дії ОСОБА_4 підпадають під кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 20.09.2024 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 проведення якого доручено оперативному підрозділу ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Згідно рапорту оперуповноваженого Першого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві в ході роботи за дорученням, встановити місце перебування, чи можливого проживання ОСОБА_4 , проведеними заходами не вдалося. Заходи спрямовані на встановлення місця знаходження військовослужбовця тривають.

З огляду на викладене, у зв`язку із доведенням слідчим у клопотанні обставин, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний, з метою ухилення від відповідальності, фактично переховується від органів досудового розслідування та, одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинивши дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 184, 189, 190 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; після 09.12.2025 року; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть подані під час підготовчого провадження в суді, можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1