ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 Справа №607/18450/24 Провадження №1-кп/607/1892/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998 від 16 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мельниця Подільська, Борщівського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону № 524-ІХ від 04.03.2020),

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у особи щодо якої матеріали виділені у інше кримінальне провадження, виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на посадових осіб регіонального сервісного центру головного сервісного центру МВС України в Тернопільській області (надалі - РСЦ ГЦ МВС України в Тернопільській області) для вирішення питання щодо успішного складання іспиту з водіння та подальшого отримання ОСОБА_7 посвідчення водія.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, особа щодо якої матеріали виділені у інше кримінальне провадження, 19 липня 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, залучив до даного злочину ОСОБА_3 та повідомив ОСОБА_7 про те, що грошові кошти в сумі 12 000 грн необхідно надати ОСОБА_3 , які він в подальшому має передати йому за вплив на посадових осіб РСЦ ГСЦ МВС України в Тернопільській області для сприяння в успішній здачі іспиту та отримання посвідчення водія ОСОБА_7 .

Діючи з єдиним умислом, ОСОБА_3 , близько 17.00 год 22 липня 2024 року, під час зустрічі на автомобільній парковці, що знаходиться поблизу будинку, що по АДРЕСА_3 повідомив ОСОБА_7 , котрий має намір успішно здати іспит з водіння та отримати посвідчення водія, що в силу становища та сприяння із сторони особи щодо якої матеріали виділені у інше кримінальне провадження на посадових осіб РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області, до повноважень яких входить прийняття рішень щодо отримання посвідчення водія, особа щодо якої матеріали виділені у інше кримінальне провадження може впливати на прийняття рішення посадовими особами щодо успішної здачі іспиту та отримання посвідчення водія ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, перебуваючи на автомобільній парковці, що знаходиться поблизу будинку по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , діючи з єдиним умислом, здійснив дзвінок в присутності ОСОБА_7 до особи щодо якої матеріали виділені у інше кримінальне провадження, який в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_7 , що за сприяння в успішній здачі іспиту та отримання посвідчення водія та вплив на посадових осіб РСЦ ГСЦ МВС України в Тернопільській області необхідно надати ОСОБА_3 неправомірну вигоду в сумі 12 000 грн, для їх подальшої передачі особі щодо якої матеріали виділені у інше кримінальне провадження.

22 липня 2024 року близько 17.00 год ОСОБА_3 , за попередньою змовою із особою щодо якої матеріали виділені у інше кримінальне провадження., при зустрічі із ОСОБА_7 на автомобільній парковці, що знаходиться поблизу будинку, що по АДРЕСА_3 , в ході розмови, доводячи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди до кінця одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 12 000 грн, як неправомірну вигоду за вплив на посадових осіб РСЦ ГСЦ МВС України в Тернопільській області за вирішення питання щодо успішного складання іспиту з водіння та отримання посвідчення водія ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону № 524-ІХ від 04 березня 2020 року), тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене за попередньої змовою групою осіб.

20.09.2024 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

Зі наданої суду угоди про визнання винуватості, визначено її зміст:

- обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті і зобов`язується: беззастережно визнати свою вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення у судовому провадженні; співпрацювати з правоохоронними органами у викритті осіб, які вчинили подібні кримінальні правопорушення; надати покази в суді, які викривають іншого фігуранта, а саме ОСОБА_8 ;

- обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що замовчування ним будь-якої інформації щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення є порушенням даної угоди;

- враховуються обставини, за яких вчинений злочин, відсутність тяжких наслідків, потерпілих та матеріальних збитків, процесуально поведінка на досудовому розслідуванні, особа обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, відсутність компрометуючих матеріалів, раніше не судимий, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Згідно з угодою, обставинами, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України є: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України: не встановлено.

Відповідно до угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України та погодилися на призначення покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений ОСОБА_3 згоден.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що відповідно до вимог ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями пункту першого частини першої статті 394 та пункту першого частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості. Перевірка судом відповідності угоди вимогам КПК України та положення закону, якими він керується.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину, підтвердив свою згоду на призначення узгодженого покарання, а також те, що цілком розуміє свої права, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним, вид покарання, що буде застосований до нього, у разі затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що насильства, примусу чи погроз з питань укладення угоди до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав.

Захисник ОСОБА_6 повідомила, що здійснювала захист обвинуваченого під час укладення угоди та повністю підтвердила зазначені його підзахисним дані.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів, до яких згідно з ст. 12 КК України належить злочин, вчинений ОСОБА_3 .

Узгоджене сторонами у судовому засіданні покарання відповідає вимогам ст. ст. 53, 65 КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства. Затвердження угоди свідчить про швидке здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинене ним правопорушення з метою виправлення останнього.

За умови угоди про визнання винуватості, обвинувачений зобов`язався надати покази в суді, які викривають іншого фігуранта, а саме ОСОБА_8 , який є дядьком ОСОБА_3 .

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_8 , який являється дядьком обвинуваченого, не є членом сім`ї або близьким родичем в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, відтак ОСОБА_3 може надавати покази в суді щодо ОСОБА_8 , що не порушуватиме ст. 63 Конституції України.

Отже, із досліджених судом в судовому засіданні обвинувального акту та угоди, пояснень сторін вбачається, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, нею не вирішується питання щодо майна третіх осіб.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтованих підстав вважати протилежно судом не встановлено.

Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин та визнання ним своєї вини у присутності захисника, дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим.

Отже, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, остання відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В даному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16188/24 від 25.07.2024 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якої закінчився 18.09.2024, а тому ухвала припинила свою дію.

Разом з тим, як вбачається з ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16188/24 від 25.07.2024 на ОСОБА_3 покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема здати до УДМСУ в Тернопільській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Тому, вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, необхідно повернути йому після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.09.2024, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001998 від 16 серпня 2024 за участі захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону № 524-ІХ від 04.03.2020) та призначити за даним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, необхідно повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Захисник має право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Головуючий суддяОСОБА_1