Справа № 355/2082/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4616/2024 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000131 від 11.11.2023, № 0000139 від 21.01.2023 за апеляційною скаргою начальника Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури на вирок Баришівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Баришівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коржі Баришівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.12.2010 року Баришівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України звільненого 21.01.2019 року умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 7 днів,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки;

відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту набуття вироком чинності;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 09 листопада 2023 року близько 12 години 00 хвилин, проходив вдовж річки Трубіж в с. Коржи Броварського району Київської області, де поруч з лавкою знайшов поліетиленовий пакет білого кольору, всередині якого у чорній хустці знаходилась речовина рослинного походження. Усвідомивши, що вказана речовина є наркотичним засобом «канабіс», у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», для власного вживання, без мети збуту. Відразу реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_7 для власного вживання забрав вказаний поліетиленовий пакет білого кольору з вмістом наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», та приніс до господарського приміщення, яке знаходиться на території свого домоволодіння.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якої заборонено - «канабіс», для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 10.11.2023 року близько 21 години 50 хвилин, напроти будинку АДРЕСА_1 , працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет білого кольору, всередині якого у чорній хустці знаходилась речовина рослинного походження - «канабіс», яку ОСОБА_7 , всупереч передбаченому Законом порядку, незаконно придбав та зберігав за вищевказаних обставин.

Згідно висновку експертизи речовин, матеріалів і виробів, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 67,98 г.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, 20 листопада 2023 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_7 проходив вдовж річки Трубіж в с. Коржи Броварського району Київської області, де поруч з деревом знайшов поліетиленовий пакет білого кольору, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження. Усвідомивши, що вказана речовина є наркотичним засобом «канабіс», у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», для власного вживання, без мети збуту. Відразу реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_7 для власного вживання забрав вказаний поліетиленовий пакет білого кольору з вмістом наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», та приніс до адреси свого домоволодіння.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 22.11.2023 року близько 12 години 18 хвилин, напроти будинку АДРЕСА_1 , працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження - «канабіс», яку ОСОБА_7 , всупереч передбаченому Законом порядку, незаконно придбав та зберігав за вищевказаних обставин.

Згідно висновку експертизи речовин, матеріалів і виробів, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 32,5 г.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив про те, що відповідно до ст. 165 КВК України, п. 9 ПП ВСУ «Про практику призначення судоми кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 у випадку призначення обвинуваченому іспитового строку початок строку відбування покарання обвинуваченому необхідно рахувати з моменту проголошення вироку, а не з моменту набрання вироком законної сили як помилково зазначено у оскаржуваному вироку. Просив суд оскаржуваний вирок змінити, виключивши з резолютивної частини вироку вказівку про те, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту набуття вироком чинності та вказавши натомість, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, однак уточнив, що обчислювати необхідно саме початок іспитового строку, оскільки обвинувачений був звільнений від відбування покарання з випробуванням та йому було встановлено іспитовий строк; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного провадження був проведений за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України. Висновки суду першої інстанції в частині встановлених фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України та вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання, а також застосування положень ст. 75 КК України учасниками судового провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряється. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність зміни вироку в частині визначення початку строку відбування покарання, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається, крім іншого, початок строку відбування покарання. Також, частиною 4 ст. 374 КПК України визначено, що якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це у резолютивній частині вироку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79, 104 КК України у резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку, обов`язки, покладені на засудженого.

Відповідно до вимог ст. 58 КВК України, строк покарання у виді обмеження волі обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Відповідно до ст. 165 КВК України та роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Як вбачається з вироку Баришівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки на підставі ст. 75 КК України. Також вказаним вироком визначив, що строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно обчислювати з моменту набуття вироком чинності. Початок обчислення іспитового строку у вироку не вказаний.

Отже судом першої інстанції невірно було обраховано початок відбування обвинуваченим ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_7 за вироком був звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, та йому був встановлений іспитовий строк, суд був позбавлений обов`язку зазначати у вироку початок строку відбування покарання у виді обмеження волі. Натомість суд у вироку повинен був вказати про початок обчислення обвинуваченому іспитового строку, який обчислюється з моменту проголошення вироку, чого судом зроблено не було.

Неврахування судом першої інстанції вказаних вимог закону призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при визначенні початку іспитового строку, яке впливає на визначення тривалості та часу закінчення іспитового строку та, відповідно, наявність підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, що згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а вирок Баришівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині визначення початку іспитового строку, в решті вирок суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу начальника Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури задовольнити.

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині визначення початку іспитового строку.

Початок іспитового строку ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.

В решті вирок Баришівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4