Справа № 495/1530/21
Номер провадження 1-кп/495/125/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши у залі суду відкрите судове засідання в режимі відео конференції по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0000023 № 0000237 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 31.08.2024 року. Він обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років. У провадженні суду перебувають п`ять обвинувальних актів у відношенні обвинуваченого, у зв`язку з чим останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого заявила клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України в зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинене обвинуваченою на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке мотивовано тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Вважала, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з вказаних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо клопотання захисника, так як зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується в інших крадіжках де сума шкоди не підпадає під цей закон.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до обвинувального акту, 13.01.2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим ОСОБА_3 разом з невстановленою на теперішній час досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, через відкриті двері зайшли до підвального приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час потерпілий ОСОБА_6 разом з іншими особами проводив ремонт в дальній кімнаті приміщення. В цей час ОСОБА_3 разом з невстановленою на теперішній час досудовим розслідуванням особою, побачив у ближній кімнаті сумку, що належить потерпілому ОСОБА_6 та у останніх виник раптовий намір направлений на таємне викрадання чужого майна.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою на теперішній час досудовим розслідуванням особою, дивлячись що їх дії залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу через бездвірний пройом проникли до ближньої кімнати підвального приміщення, де таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_6 а саме: шкіряна сумка чорного кольору, вартістю 186,67 гривень; футляр для окулярів, вартістю 28,33 гривень; банківська картка «ПУМБ «Все можу» НОМЕР_1 , 2 банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_2 «Chistobaev Vadim», не маючі вартості; складний ніж чорного кольору «Columbia», вартістю 195 гривень; зв`язка ключів, які на мають вартості; технічний паспорт на транспортний засіб та водійське посвідчення, що не мають вартості; медичні засоби, що не мають вартості; грошові кошти у сумі 300 гривень;

Заволодівши викраденим, обвинувачений ОСОБА_3 в разом з невстановленою на теперішній час досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з місця злочину зник розпорядившись викраденим на властний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суду 710 гривень.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 02 березня 2021 року приблизно о 12 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , приклавши силу, відкривши кришку капоту проник до автомобіля марки ВАЗ-21053 державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований на узбіччі дороги біля житлового будинку за АДРЕСА_1 , звідки шляхом демонтажу, таємно викрав із моторного відділення акумуляторну батарею «Ізіа 6СТ-60 АЬ» ринковою вартістю 503 гривень 33 копійки.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 ст.2КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році складає 3028 грн.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки на суму, що становить менше 3028 грн. і його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений, під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України не заперечував.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) за проведення товарознавчої експертизи у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України з обвинуваченої стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 129, 284, 369-372, 392-395, 479-2 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 щодо продовження запобіжного заходу відмовити.

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння задовольнити.

Кримінальне провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти негайно у залі суду.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Повний текст ухвали оголосити 30.08.2024 року о 10.30 год. у залі судових засідань, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1