Справа № 639/6934/24
Провадження № 1-в/639/652/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

в с т а н о в и в:

Захисник адвокат ОСОБА_4 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про приведення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон №3886-ІХ).

У поданому клопотанні захисник просить суд звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2023, оскільки після набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 відбулася декриміналізація крадіжок, за якими вартість викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказаний Закон має зворотну дію у часі, оскільки поліпшує становище засудженої особи.

Захисник ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_6 засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2023 за вчинення крадіжки майна вартістю 2 917,33 грн., тобто менше двох розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який встановлено на момент вчинення відповідного діяння.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_6 підтримали вимоги клопотання та просили вказане клопотання задовольнити.

Представник ДУ «ХВК (№ 18)» ОСОБА_5 підтримав вимоги клопотання та просив клопотання задовольнити.

Під час судового засідання прокурорОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що станом на дату вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення сума заподіяної шкоди складала 2 917,33 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (у 2023 році 2 684 грн.), а тому підстав для задоволення цього клопотання немає.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2023 ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Вироком Харківського апеляційного суду від 14.02.2024 вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2023 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий вирок, за яким ОСОБА_6 вважається засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Вирок набрав законної сили 14 лютого 2024 року.

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який було вчинено в ніч з 04.03.2023 на 05.03.2023, за яким вартість викраденого майна складала 2 917,33 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Станом на 01 січня 2023 року (в якому було вчинено кримінальне правопорушення) прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, кримінально караними залишаються крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2023 році, якщо вартість майна предмету кримінального правопорушення становить більше 2 684 грн. (1 342 ? 2 = 2 684 грн.).

Отже, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи необхідно визначати станом на 01 січня 2023 року, в якому було вчинено кримінальне правопорушення, тобто у розмірі 2 684 грн., а не у розмірі 3 028 грн. (станом на 01 січня 2024 року), як у своєму клопотанні посилається захисник ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що вартість викраденого майна по крадіжці, за вчинення якої ОСОБА_6 був засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2023, становить 2 917,33 грн., що перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2023 рік 2 684 грн., вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, оскільки воно є кримінальним правопорушенням злочином.

За таких обставин, клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 є незаконним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про приведення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2023 стосовно засудженого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 та звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного за вироком суду покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1