Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/714/23
Провадження № 1-кп/670/13/24
УХВАЛА

21 листопада 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 21.04.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Віньковецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

21.10.2024 року між обвинуваченим та потерпілою у кримінальному провадженні укладено угоду про примирення відповідно до умов якої:

1) ОСОБА_4 не визнає себе винним у вчиненні нетяжкого злочину в частині вчинення у стані алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а визнає себе винним у вчиненні нетяжкого злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, та враховуючи наслідки ДТП, дана угода укладається лише за наслідками отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7 у ДТП 15.05.2023 року (розділ 1 Угоди).

2) Враховуючи вимоги ч. 1 та 2 ст. 69 КК України щодо граничного розміру покарання, санкцію частини 1 статті 286-1 КК України та санкцію статті 286 КК України, сторони домовились про призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами (розділ 6 Угоди).

Обвинувачений ОСОБА_4 просить затвердити укладену ним із потерпілою угоду про примирення та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого, пояснила, що сторонами визначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 саме за ч. 1 ст. 286 КК України та просять призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України саме за санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.

Представник потерпілої ОСОБА_6 вважає, що угода може бути затверджена судом.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 286-1 КК України і просить призначити кримінальне покарання за санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, то вважає, що при укладенні угоди про примирення допущено порушення вимог КК України та КПК України, оскільки сторони вийшли за межі судового розгляду, а тому у затвердженні угоди необхідно відмовити і продовжити розгляд справи у загальному порядку.

Частиною 1 статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні здійснюється відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України. У змісті угоди про примирення потерпіла та обвинувачений кваліфікують дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України і просять призначити йому покарання, передбачене санкцією цієї статті, а сама угода укладена лише за наслідками отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7 . Тому умови угоди про примирення суперечать вимогам ст. 471 КПК України та виходять за межі судового розгляду (ст. 337 КПК України).

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання лише в межах, встановлених санкцією частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа.

Якщо обвинувачений не визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, то в силу вимог ч. 1 ст. 62 Конституції України суд не вправі призначити особі покарання, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

А тому з огляду на те, що обвинувачений не визнає вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, умови угоди суперечать вимогам ч. 1 ст. 337 КПК України та ч. 1 ст. 65 КК України та існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди буде порушувати права, свободи та інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 та свідчить про відсутність визнання винуватості обвинуваченим, то суд вважає за необхідне на підставі пунктів 1, 3, 6 ч. 7 ст. 474 КПК України відмовити в затвердженні угоди про примирення та продовжити розгляд кримінального провадження у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 474 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення, яка укладена 21.10.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000049, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.04.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а судове провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1