490/9568/24 14.11.2024
н/п 1-в/490/208/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9568/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду заяву засудженої ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена,

В С Т А Н О В И В :

До Центрального районного суду м.Миколаєва надійшла заява засудженої ОСОБА_4 про звільнення від покарання по судовій справі №487/8822/23 у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 подану заяву підтримала та просила задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви засудженої не заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву, матеріали судової справи та особову справу засудженої ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженої, вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.01.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років (судова справа №487/8822/23 провадження №1-кп/487/464/24). Вирок набрав законної сили 22.02.2024 року.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що 18.11.2023 року ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, при цьому спричинила матеріальну шкоду потерпілому ТОВ "Вигідна покупка" на загальну суму 665,00 гривень.

У подальшому, вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.04.2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та на підставі ст.71 КК України призначено покарання з урахуванням вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.01.2024 року у вигляді п`яти років двох місяців позбавлення волі (судова справа №487/922/24 провадження №1-кп/487/511/24).

Зі змісту вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, та її діями було заподіяно матеріальну шкоду: 06.12.2023 року потерпілому ТОВ "Вигідна покупка" на загальну суму 665,00 гривень; 31.01.2024 року потерпілому ПП " ОСОБА_5 " на загальну суму 952,81 гривень.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05.11.2024 року вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.04.2024 року скасовано, кримінальне провадження №0000098 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.10.2024 року кримінальне провадження №0000133 від 28.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (судова справа №489/2276/24 провадження №1-кп/489/744/24).

Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 04.11.2024 року кримінальне провадження №0001037 від 27.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (судова справа №488/406/24 провадження №1-кп/488/205/24).

Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 08.11.2024 року кримінальне провадження №0000111 від 06.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (судова справа №488/406/24 провадження №1-кп/488/205/24).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Вказане положення узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння у 2023 році, за яке вона була засуджена вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.01.2024 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 2684 грн (1342х2=2684).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.01.2024 року завдала матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, негайно звільнивши засуджену ОСОБА_4 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.369372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву засудженої ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена задовольнити.

Засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.01.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" негайно.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1