УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням ОСОБА_7 про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженеця м. Львів, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0003642 відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 вересня 2024 року,--

В С Т А Н О В И В :

01 листопада 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням ОСОБА_7 про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0003642 відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 вересня 2024 року.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003642 від 07.09.2024 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2024, приблизно о 20 год. 30 хв., у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Експрес», що розташована за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 7, на фоні вжитих алкогольних напоїв, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел спрямований на умисне, протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, 06.09.2024, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Експрес», що розташована за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 7, з власної сумки зеленого кольору, дістав предмет, який має колюче-ріжучі властивості та наблизився до потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел 06.09.2024, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Експрес», що розташована за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 7, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, утримуючи у правій руці предмет, який має колюче-ріжучі властивості, наніс не менше семи ударів у область спини потерпілого, тобто в область тіла, де розташовані життєво важливі органи людини. Своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа, гематоракс.

07 вересня 2024 року ОСОБА_3 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 вересня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 вересня 2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, тривалістю до 04.11.2024 включно.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києві строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме, до 07.12.2024.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 слідчий зазначає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, які були встановлені під час застосування останньому запобіжного заходу, а саме: ухилятись від органів досудового розслідування, прокуратури та/або суду, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, незаконно впливати на свідків, продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий зазначає, що застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну поведінку останнього, виконання ним процесуальних рішень, а також унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою. Крім того, просив застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Разом з тим, зазначив, що останній є військовослужбовцем з 2014 року.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні думку захисника підтримав, просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання його під вартою. Разом з тим, вказав, що має постійне місце проживання у м.Києві. Окрім того, повідомив, що потерпілий постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння та систематично провокує конфлікт.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, прокурора, який обґрунтував клопотання та просив про його задоволення, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003642 від 07.09.2024 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 вересня 2024 року ОСОБА_3 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 вересня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 вересня 2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, тривалістю до 04.11.2024 включно.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києві строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме, до 07.12.2024.

Слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, а також повідомлення про підозру ОСОБА_3 , вважає доведеним зв`язок підозрюваного ОСОБА_3 з інкримінованим кримінальним правопорушенням, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

При цьому, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

А відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Між цим, факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, зважаючи на імовірну тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8ми років, слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній усвідомлюючи тяжкість можливого настання покарання може вчинити дії спрямовані на уникнення його настання, а також, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_3 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя вважає недоведеним існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому останній підозрюється, оскільки матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання не містять доказів можливого настання вказаного ризику.

При продовженні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_3 , його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків у тому числі, постійного місця проживання у м.Києві, його репутацію, а також спосіб його життя та поведінку, які на думку суду, не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки слідчим суддею встановлено ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому останній підозрюється, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважає, що стосовно ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення та віку підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Між тим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, слідчим суддею враховано і обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема його вчинення роль підозрюваної, спосіб вчинення. На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що застава має бути визначена у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, оскільки визначення застави саме в такому розмірі буде пропорційно помірною для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:прибувати до слідчого/детектива, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого/детектива, прокурора, суду, повідомляти слідчого/детектива прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, заборонити спілкуватись зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_3 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 у межах строку досудового розслідування, а саме до 07 грудня 2024 року включно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 49, 177, 178, 183, 185, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під підозрюваного ОСОБА_3 , визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 грудня 2024 року включно.

Визначити для ОСОБА_3 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, який становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві для внесення застави (отримувач - ТУ ДСА України в місті Києві, , МФО 820172, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089, призначення платежу: застава за… (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, визначених для підозрюваного ОСОБА_3 , в межах терміну досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_9