27.08.2024 Справа № 756/8341/24
Унікальний № 756/8341/24
Провадження № 1-кп/756/1418/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» серпня 2024 року Оболонський районним суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м.Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня Димерська, Вишгородського району, Київської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2022 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на теперішній час.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації.

Відповідно до указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 64/2022 від 24.02.2022, ОСОБА_5 07.03.2023 був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №70 від 08.03.2023 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія-слюсара з ремонтного відділення бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 . Надалі, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №173 від 17.06.2023 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду солдата резерву 50 запасної роти військової частини НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути готовим до виконання завдань, пов?язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття. Однак, під час дії воєнного стану, солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку проходження військової за наступних обставин.

Так, військовослужбовець військової частини A4010 солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції У країни, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу командування, в умовах воєнного стану, 25.07.2023 о 20 год 30 хв самовільно залишив місце служби, а саме: розташування 50 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 після чого, проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з проходженням військової служби до 14.05.2024, тобто до моменту його затримання у порядку ст. 208 КПК У країни.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю та підтвердив обставини, вчиненого ним кримінального правопорушення, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. Фактичних обставин справи не оспорював, у скоєному щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України повністю доведена.

ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості, та індивідуалізації покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

При обранні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений раніше не судимий, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, має утриманні малолітню дитину, 2022 року народження, а тому виходячи з принципів розумності, гуманізму, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, враховуючи, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання не в максимальних межах санкції, встановленої ч.5 ст.407 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 .

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з моменту фактичного затримання, а саме 16.05.2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1