Справа № 173/3559/24
Номер провадження1-кп/173/245/2024
В И Р О К

іменем України

26 листопада 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в м. Верхньодніпровську, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.11.2024 року за № 0000117 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, уродженця с. Аули

Криничанського району Дніпропетровської

області, офіційно не працюючого, з середньою

освітою, одруженого, маючого на утриманні

неповнолітню дитину - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично

мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого, моб.

телефон: НОМЕР_1

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2023 року (справа № 173/3032/23, провадження № 2/173/717/2023) та виконавчого листа № 173/3032/23, виданого 12.12.2023 на його підставі, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.09.2023 і до повноліття дитини.

У той же час, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про факт стягнення з нього аліментних зобов`язань, будучи працездатним, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для несплати встановлених рішенням суду аліментів не мав, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Верхньодніпровського відділу ДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, у період часу за 2 дні вересня 2023 року по жовтень 2024 року включно ОСОБА_3 призначені йому аліменти згідно вказаного рішення суду не виплачував, іншої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надавав, на попередження державного виконавця про необхідність погашення заборгованості, відповідальності за ухилення від сплати аліментів, не реагував.

Разом з тим, упродовж вказаного періоду часу отримував постійний дохід за місцями свого неофіційного працевлаштування, про які у свою чергу державного виконавця не повідомляв, заходів до офіційного працевлаштування не вживав, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів за період часу за 2 дні вересня 2023 року по жовтень 2024 року включно в сумі 45 288 грн. 57 коп., що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурором подане клопотання, згідно з яким, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку за його відсутності, про що складено відповідну заяву, згідно положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву ОСОБА_3 , складену за участі захисника, адвоката ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 , зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також його ознайомлено, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Захисником підтверджено, що надана ОСОБА_3 , згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні є добровільною.

Крім цього, до обвинувального акту додано письмову заяву представника потерпілого, ОСОБА_5 , в якій вона не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та повністю усвідомлює зміст ст. 302 КПК України про позбавлення права на оскарження вироку в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені органом досудового розслідування.

ОСОБА_3 , в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_4 , завдано матеріальну шкоду у розмірі 45 288 грн. 57 коп.

Цивільний позов у ході досудового розслідування не заявлявся.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що наділений дискреційними повноваженнями, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України»), наданими державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховує цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, при обранні ОСОБА_3 , виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра і нарколога, раніше не судимий, не працює, хоч є особою працездатного віку, за місцем проживання характеризується посередньо, обставина, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому, ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Долю речових доказів, якими визнані документи на 22 аркушах, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381,382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді ста годин громадських робіт.

Речові докази, документи на 22 аркушах, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000117.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирається .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1