Справа № 296/6879/22
Вирок

Іменем України

15 листопада 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000139 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки ст. Синезьорки, Брянської обл., рф, пенсіонерки, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент російської федерації (далі - рф) володимир ОСОБА_22, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

20.02.2014 р. російською федерацією розпочато збройну агресію проти України.

У подальшому, 24.02.2022 о 5 год. президентом рф ОСОБА_22 в.в. відкрито оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. зс рф, що діяли за наказом керівництва рф, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська рф сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

24 квітня 2022 року (близько 16 год дня), перебуваючи за адресою реєстрації та фактичного проживання, а саме на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході розмови із своїм сусідом - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає у АДРЕСА_3 , з ідеологічних мотивів заперечувала збройну агресію рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також представляла збройну агресію рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, переконуючи останнього в тому, що протягом 8 років на територіях Донецької та Луганської областей відбувається громадянська війна, в ході якої українці вбивають українців.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнала повністю та під час судового розгляду показала наступне.

За адресою: АДРЕСА_1 вона проживає 75 років. Зліва від її квартири проживає ОСОБА_8 номер квартири його 3, а справа від неї проживає ОСОБА_9 номер її квартири 5. ОСОБА_10 прийшла і зайняла її (обвинуваченої) хлів. Де знаходиться хліб, там і є кусочок її (обвинуваченої) землі. З ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вона ніколи не віталася, тому що її (обвинуваченої) вихід з кварти знаходиться в іншій стороні. А ходить вона (обвинувачена) іншою стороною, тому що ОСОБА_8 зайняв її прохід до квартири всяким сміттям. Суд з її сусідами був через земельну ділянку десь 5-6 років тому. Вона пробачила їх ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) за цю землю.

24 квітня 2022 року вона пішла до церкви посвятити паску. Після церкви вона пішла в магазин, а потім додому. По дорозі додому в своєму дворі вона зустріла ОСОБА_8 і сказала йому: " Христос Воскрес ". " Воістину Воскрес "- відповів їй ОСОБА_8 . Потім почав їй кричати: «Ходімо, покажу вам вашого путіна і як він виступає». Але вона не пішла, тому що ОСОБА_8 був випивший, і коли вона вже йшла додому, він слідом їй крикнув, що вітатися з нею не буде, на що вона (обвинувачена) йому відповіла: « Добре , не вітайся» і надіслала йому повітряний поцілунок.

24 квітня 2022 року о 11-05 год. відбулася розмова з ОСОБА_8 . Вона спілкувалася лише з ОСОБА_8 24 квітня 2022 року. Їх розмова з ОСОБА_8 відбувалася недовго, десь 10-15 хвилин. Більше ніхто до них не підходив, коли вона з ОСОБА_8 розмовляла. Слова щодо заперечення збройної агресії рф вона не повідомляла ОСОБА_8 .

Степан Бандера , на її думку, - це не Герой України. Її ставлення погане до рф, вона проти тих, хто вбиває.

24 лютого 2022 року рф напала на Україну. До 24.02.22 року нічого не відбувалася між рф і Україною. ОСОБА_15 розвалила її (обвинуваченої) погреб і вона (обвинувачена) тоді пішла в поліцію. В ОСОБА_9 і ОСОБА_10 був мотив, щоб розвалити її (обвинуваченої) погреб. Погреб - це їх спільна власність з ОСОБА_9 . У ОСОБА_9 був мотив забрати частину її (обвинуваченої) погреба. 24 квітня 2022 року ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вона не бачила.

Коли її (обвинувачену) викликали до СБУ, вона не знала, що іде саме в СБУ, думала, що йде в поліцію в якості свідка і щодо погреба. Вони думали, що її (обвинувачену) посадять в тюрму і заберуть її частину погреба.

24 квітня 2022 року вона нічого не говорила щодо війни рф з Україною. Про громадянську війну вона нічого не говорила ОСОБА_8 і щодо Луганської і Донецької областей, і що там відбувається громадянська війна теж нічого не говорила.

Конфліктні ситуації зі свідком ОСОБА_9 були. Її (свідка ОСОБА_9 ) вікно виходить на її (обвинуваченої) веранду, свідок у вікно підглядає, підслуховує, знімала її речі, клейонку її зняла. Вона (обвинувачена) говорила зі свідком, по-доброму не виходить - погрози, тепер вона посадить, бо підслухала, записала і занесла в СБУ. Неприязні відносини були у зв`язку з вікном, коли вселилась у квартиру свідок ОСОБА_9 , до неї залазили хлопці через вікно.

Вони з ОСОБА_7 межують там, де городи. Які мотиви для того, щоб на неї так казати, вона (обвинувачена) заслужений будівельник України, пропрацювала 47 років, це (Україна) її Батьківщина, де вона живе і мала батьківщина, де вона народилась - росія.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджується:

- Показаннями свідка ОСОБА_18 , який у судовому засіданні показав наступне.

Подія була в м. Житомирі, на Великдень минулого року, була неділя 24 квітня 2022 року, десь після 16-00 год. Він та його дружина цивільна - ОСОБА_10 та ще одна сусідка теж ОСОБА_10 , почули на городі розмову.

Розмова була між сусідами ОСОБА_21 і ОСОБА_4 на тему війни. Обвинувачена говорила про те, що Україна сама себе обстрілює і що у нас іде громадянська війна. Обвинувачена говорила, що якщо прийде росія, то тут буде порядок, що як прийде ОСОБА_22 - буде порядок.

Розмова лунала там, де проживає ОСОБА_7 і він (свідок ОСОБА_18 ) по голосу зрозумів, що це обвинувачена і ОСОБА_24 між собою розмовляють. ОСОБА_4 сказала, що ми самі себе обстрілюємо і що рф прийде наведе порядок. Обвинувачена хотіла переконати ОСОБА_7 , що рф наведе порядок в Україні. Розмова тривала близько 15 хвилин. Іншої теми розмови не було між ОСОБА_7 і ОСОБА_4. До цієї розмови він не чув позицію ОСОБА_4 щодо війни і не спілкувався з обвинуваченою.

Від місця розмови обвинуваченої та ОСОБА_7 до його городу десь метрів 15. ОСОБА_24 заперечував тому, що говорила ОСОБА_4 . Він (свідок ОСОБА_18 ) почав слухати розмову і почув:" Який ОСОБА_22!?" - це сказав ОСОБА_24 і почув, що обвинувачена говорить: «Такої держави як Україна не існує» і ОСОБА_24 сказав обвинуваченій: "Як це немає України? Де ж ми живем?". ОСОБА_24 заперечував щодо цитат ОСОБА_4 .. Крім цитат були і переконання: "Що ОСОБА_22 прийде і наведе порядок."

Розмова завершилася між обвинуваченою та ОСОБА_7 тим, що їм з дружиною стало смішно і вони пішли додому. Основна теза ОСОБА_7 була: "А в якій же ви державі живете?" - це було запитання обвинуваченій ОСОБА_4 .. Обвинувачена виправдовувала дії влади ОСОБА_22 і рф.

Чи могла ОСОБА_4 фізично бачити їх з дружиною, йому невідомо. Фізично, з місця де стояв ОСОБА_24 , їх можливо побачити на їхньому городі.

У день події він користувався своїм номером телефону НОМЕР_2 та чи розмовляв з кимось по телефону під час події, не пам`ятає.

- Показаннями свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні показав наступне.

25.02.2023 року він виїхав з Житомира і до 24.04.2022 року повернувся додому.

Подія відбулася 24.04.2022 року на АДРЕСА_2 , це був Великдень. Розмова з обвинуваченою була на спільному подвір`ї, десь після обіду, можливо о 15-00 год., однак він точно не пам`ятає. Розмова з обвинуваченою почалася з « Христос Воскрес! » і він їй відповів «Воістину Воскрес!» Обвинувачена знаходилася на загальній території, і раділа, а він запитав, чому вона радіє, у нас війна. У них з обвинуваченою розпочався конфлікт. Їх конфлікт з обвинуваченою чула його (свідка) теща. Конфлікт у них з обвинуваченою був через війну. Він (свідок) сказав, що ОСОБА_22 Х**** , а обвинувачена запитала, чого ОСОБА_22 х**** і сказала, що це не росія напала, що українська армія воює, українська влада - це влада «нациков» і росія прийшла, щоб звільнити від «нациків». Завершилося тим, що обвинувачена сказала: «Побачим, хто кого».

Після їх розмови з обвинуваченою, підійшли сусіди і сказали, що вони все чули і як можна під час війни підтримувати росію, і вони вирішили написати заяву на ОСОБА_4 . Все, що говорила обвинувачена ОСОБА_4 за владу і «нациків», йому (свідку) було дуже образливо, а також обвинувачена говорила, що росія прийшла звільнити Київ від влади України і навіщо Україна 8 років «бомбила» Донбас. Обвинувачена ніколи не визнавала Україну як Україну, напевно, визнавала Україну в складі росії чи радянського союзі.

Він запитав в обвинуваченої, чому вона посміхається, адже в Україні війна і ОСОБА_22 х**** і тут почався у них конфлікт з обвинуваченою. Заперечувала обвинувачена, казала, що це спецоперація і що росія не воює.

До обвинуваченої ОСОБА_4 він відносився з повагою. З 24.02.2022 року він на місяць виїжджав до рідної сестри в Львівську обл. Під час даної поїздки йому телефонувала обвинувачена ОСОБА_4 по «Вотсапу» і повідомила, що щось бабахнуло на нашій кухні, тоді був`прильот» по ліцею № 25. Він (свідок) знав, що в обвинуваченої сестра в росії.

Він (свідок) говорив з обвинуваченою спокійно, сказав обвинуваченій подивитися нормальні новини, а не російські, на що вона йому відповіла, що українські новини - це фейк.

Обвинувачена говорила щодо внутрішнього громадянського конфлікту.

Його (свідка) номер телефону: НОМЕР_3 .

- Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні показала наступне.

Вона (свідок) перебувала зі своїм чоловіком у себе на земельній ділянці та вони почули розмову обвинуваченої з ОСОБА_7 . Почули , що обвинувачена говорила про владу росії. Обвинувачена говорила про ОСОБА_22 і про його владу.

Подія відбулася після обіду в АДРЕСА_2 . Обвинувачена та ОСОБА_24 знаходилися біля їх будинку, де вони всі проживають. ОСОБА_4 та ОСОБА_24 говорили голосно. Вони з чоловіком були в шоці від того, що говорила обвинувачена. Коли вона (свідок) почула розмову, не підходила близько, але бачила, що говорила обвинувачена та ОСОБА_24 . Говорили вони можливо хвилин 10. ОСОБА_24 на все заперечував, що говорила ОСОБА_4 . Обвинувачена говорила про те, що це не росія бомбить, а українські військові нас «бомблять» і що у нас громадянська війна, а росія нас захищає, а не нападає. ОСОБА_4 говорила про те, що прийде ОСОБА_22 і наведе порядок у нас. ОСОБА_7 на всі вислови заперечував.

З ОСОБА_7 вони дану події обговорювали пізніше, вже після розмови з обвинуваченою. ОСОБА_4 і раніше говорила всілякі вислови. Вона (свідок) ходила в СБУ десь влітку. Вони (сусіди обвинуваченої) думали, що щось зміниться, але обвинувачена не змінилася і було гірше і вони вирішили звернутися до СБУ. ОСОБА_7 взагалі дуже спокійна людина, але розмова з обвинуваченою ОСОБА_4 дуже спантеличила ОСОБА_7 .

Неприязних відносин з обвинуваченою у неї немає, але чисто по-людськи у неї (свідка) був шок від слів обвинуваченої. До події раніше обвинувачена ОСОБА_4 не говорила такі слова (про рф і тд.). Про те, що ОСОБА_24 кудись виїжджав, їй відомо, але куди - вона не знає.

Вона (свідок) щодня приходить на свою земельну ділянку і все чує, коли обвинувачена спілкується зі своєю подругою, чути на всю вулицю.

Її (свідка) мобільний телефон: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

- Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні показала наступне.

До цього неприязних відносин у неї з обвинуваченою ОСОБА_4 не було.

Вона стала свідком наступних обставин: 24.04.2022 року на Великдень, рік повномасштабного вторгнення все відбувалось, коли вже були окуповані міста, були обстріли. Громадянка ОСОБА_4 дозволила собі проросійські висловлювання. Проросійська позиція у обвинуваченої була завжди. В 2014 році, коли почалась російсько-українська війна, обвинувачена мала проросійську стійку позицію. Сусід ОСОБА_24 намагався її (обвинувачену) переконати, однак, це було марно, пропаганда діє, але коли це вже було повномасштабне вторгнення, після того як відійшли війська від Києва, від північної частини Житомирської області, була відома інформація про те, що робилось на окупованих територіях, про вбитих людей. Це все було тоді, коли на українській території є зрадники, які здавали родини військових, родини з чіткою проукраїнською позицією. Ця ситуація її дуже збентежила, бо вона мала вже виїжджати на виконання бойового завдання, а її родина залишалась тут.

з 04.04.2022 року вона (свідок) служить в ДШВ, до цього вона була волонтером в Києві. Взяла відпустку зі своєї основної роботи в ЖМР і була волонтером в Києві, коли російські війська стояли під Києвом, бо має навички тактичної медицини. Після того, як російські війська відійшли, вона повернулась в Житомир, стала на військовий облік і пішла служити в ДШВ, спочатку в навчальний центр, щоб пройти фахову підготовку і бути готовою до виконання завдань. Мала виїжджати на виконання завдання і тут, перебуваючи у себе вдома по АДРЕСА_4 (прибудинкова територія, немає високих парканів, спільний двір), чує таку розмову обвинуваченої з сусідом ОСОБА_7 : Обвинувачена: « Війни немає. Українські військові самі обстрілюють своїх громадян. ОСОБА_22 прийде порядок наведе. Ви всі будете зустрічати його ( ОСОБА_22 ) з квітами. Це не війна, а спецоперація, метою якої є демілітаризація України і захист російськомовного населення.». Усі ці слова її (свідка) настільки обурили, що у неї увірвався терпець. Вона чула це протягом 10 років, але вони розуміли те, що домовитись з обвинуваченою неможливо. Розраховувати на те, що вона (обвинувачена) щось зрозуміє, сенсу не було. Коли вже відбуваються обстріли і до людини досі не дійшло, то вже не варто просто розмовляти з цією людиною і потрібно звернутись в правоохоронні органи для того, щоб в законний спосіб пояснили: «Що у нас за війна, кого і за що вбивають.».

ОСОБА_4 постійно принижує її (свідка) честь, гідність, дозволяє собі такі вирази, які її обурюють.

Вказані події (розмова обвинуваченої з сусідом ОСОБА_7 ) відбувались після обіду. Розмову вона почула, коли перебувала у дворі, вийшла у двір, щоб насолодитись своїм садом, бо мала їхати надовго. Це була розмова сусіда ОСОБА_7 з ОСОБА_4, на підвищених тонах, доволі емоційно. Вони (обвинувачена та ОСОБА_24 ) сперечались, ОСОБА_24 намагався пояснити, що це (висловлювання ОСОБА_4 ) неправда, але ОСОБА_4 стояла на своєму. ОСОБА_4 повідомляла ОСОБА_7 : «Це спецоперація з метою демілітаризації України. Це не війна. ЗСУ самі обстрілюють мирне населення України. Влада України - це фейк.». ОСОБА_7 намагався пояснити, вів дискусію з обвинуваченою, спокійно, але то було марно. Крім неї (свідка ОСОБА_9 ) цю розмову чули сусіди ОСОБА_10 і ОСОБА_31 , вони знаходились на своїй земельній ділянці, вони бачили, якщо вона (свідок) підійшла і почула, то вони - бачили цю всю розмову. По часу розмова, між ОСОБА_7 та обвинуваченою тривала десь хвилин 30. Після того як вона почула розмову, вона пройшлась по своїй земельній ділянці, щоб почути, що відбувається, в розмову не вступала, це не мало сенсу. ОСОБА_4 була дуже емоційна, було чути загалом тільки її (обвинувачену). Коли підійшла ближче, то бачила ОСОБА_4 . Чи тоді бачили її (свідка), вона не знає. Вона не вступала до розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Вона (свідок) одразу побачила ОСОБА_32 , в той самий період часу, в який тривала розмова. Це не єдиний випадок (виправдовування збройної агресії рф), в неї є докази, оскільки вона була вимушена зняти розмови. Знаючи обвинувачену, як вона буде виправдовуватись на судах, вона (свідок) має на флешці, готова надати суду, де обвинувачена говорить: « Скоро прийдуть війська рф і в Києві, і Житомирі ви будете їх зустрічати з квітами. Україна це не держава. росія це все, вона (росія) задушить всіх нафтою та газом», також обвинувачена казала своїй знайомій: «Я тебе перша здам, що ти маєш проукраїнську позицію, бо я хочу тебе вбити.». Ця розмова вже відбулась після звернення в СБУ, ОСОБА_4 можна зупинити тільки якимось юридичним, правовим рішенням, по іншому ніяк. До вказаних подій (розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_7 ) з боку сусідів неприязні ніколи не було, стараються жити дружно, ОСОБА_4 бачить це по-іншому. Наприклад, коли обстрілювали Житомир і попали в ліцей 25, у них підвальне приміщення, де збирались люди, ОСОБА_4 написала заяву, що вони вкрали в неї консервацію. Підстав для зведення наклепу на ОСОБА_4 у неї (свідка ОСОБА_9 ) та інших свідків відсутні. Для неї дивно, що людина, яка має проросійську позицію, сидить в Україні, отримує пенсію з українського бюджету. Вона (свідок) має багато випадків, коли її побратими гинули через зрадників і вважає, що ми б давно виграли цю війну, якби не зрадники серед нас.

Вона (свідок) не чула розмову (обвинуваченої та ОСОБА_7 ) від початку і до кінця. Вона дуже чує через вікно, в неї вікно виходить у двір ОСОБА_4, почула підвищені тони, вийшла в двір (у свій сад). Звернутись до правоохоронних органів було, мабуть, спільне, це всіх обурило, але ОСОБА_7 сказав: «Я звернусь», а вони всі підтримали. В той самий день вони всі зібрались. Важко сказати о котрій годині вони зібрались, це було вже два роки тому, але вважає, що це було ближче до 16-17 години. До правоохоронних органів ОСОБА_7 написав заяву, а вони цю заяву підписали як свідки. Пізніше їх викликали на допит. ОСОБА_7 заніс дану заяву до Служби безпеки України. СБУ відвідувала саме з приводу ОСОБА_4 один раз, це був виклик в СБУ для дачі показань, ще два рази приїжджали слідчі проводили слідчі дії. Слідчі приїжджали до них один раз для збору доказів (опитування як свідків), другий раз відбувалось на камеру, якого числа це було не пам`ятає, відразу після подання заяви і в липні.

У неї (свідка) контрактний номер, але тоді вона (на час події 24.04.2022 року) користувалась іншим оператором, тому що немає зв`язку на полігоні, тієї сім-карти («Лайф») вже немає. Це може бути номер НОМЕР_6 , її контрактний номер, він в неї протягом 10-15 років. На такі свята, як Великдень, вона може виїжджати за місто. 24.04.2022 була на полігоні, проходила фахове навчання, а потім виїхала додому і той же вечір повернулась на полігон. З полігону додому вона прибула вранці, десь об 11 годині, виїхала з дому назад на полігон десь о 19 годині того вечора. Судові спори були дуже давно пов`язані з межами земельних ділянок, хотіли визначити розміри земельних ділянок для приватизації, їм призначили експертизу, ніхто не хотів за неї платити і все зійшло нанівець. Суперечок щодо користування землею немає, межі ділянок визначені, просто хотіли приватизувати землю.

ОСОБА_7, здається, не вживає алкоголь. Двір спільний, вікна виходять один до одного.

Суть розмови обвинуваченої з ОСОБА_7 почула з подвір`я. Подвір`я спільне, входи окремі. ОСОБА_4 та ОСОБА_24 інколи користуються одним входом. Через її (свідка) територію ОСОБА_24 не ходить. Її (свідка ОСОБА_9 ) вікна виходять у двір ОСОБА_4, її (обвинувачену) вона завжди бачить. Розмова ОСОБА_4 з ОСОБА_7 відбувалась у дворі ОСОБА_4 (там, де з ОСОБА_7 спільний двір). Вона не може сказати в чому була одягнена ОСОБА_4 в день події, не звертала увагу на її одяг. ОСОБА_7, коли намагався переконати ОСОБА_4 , говорив: «Це росія бомбить мирні міста України, невже вам, ОСОБА_35 , незрозуміло, що це війна. Ніяка це не спецоперація, а справжня війна, коли вбивають людей.». Вона (свідок) нечасто буває вдома, постійно на роботі, іноді вона чула раніше розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_4 , він ( ОСОБА_24 ) хотів переконати Виноградову, що це російсько-українська війна. Між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 відбуваються розмови на теми війни, від початку повномасштабного вторгнення вона чула тільки одну розмову ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , можливо чула ще одну розмову до повномасштабного вторгнення.

Події, записані на флешці, записані після звернення до правоохоронних органів.

- Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000139 від 20.07.2022 р. за заявою про те, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у м. Житомир. 24.04.2022, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , спілкуючись з сусідами, заперечувала збройну агресію рф проти України.

- Рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 18.07.2022 року.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2022 року з участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у ході якого свідку ОСОБА_7 було запропоновано розповісти яким чином 24.04.2022 розпочалась розмова між ним та підозрюваною ОСОБА_4 , а також відобразити її деталі. Після чого, свідків разом з понятими було розміщено на місцях, де вони перебували під час даної події 24.04.2022. Після чого, свідок ОСОБА_7 розповів деталі розмови, де перебував він та обвинувачена, з чого розпочалась дана розмова тощо. Після відтворення даної розмови, ОСОБА_7 , повторив ключові фрази, сказані ОСОБА_4 , голосом та інтонацією подібною до ОСОБА_4 24.04.2022.

- Висновком спеціаліста за результатами проведення лінгвістичного дослідження писемного мовлення від 30.09.2022 року, згідно якого у наданих на дослідження висловлюваннях міститься факт заперечення здійснення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту. Такі форми містяться у всіх оглянутих спеціалістом висловлюваннях та виражаються як через пряме заперечення, так і через звинувачення іншої сторони (української), протиставлення «протагоніст- антагоніст», виправдовування факту перебування російських військ на території України «захистом російськомовного населення».

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд доходить наступного.

Винуватість обвинуваченої була в суді повністю підтверджена показаннями допитаних в суді свідків, які допитувались неодноразово та були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, показання всіх свідків яких є логічними, послідовними, не суперечать один одному та повністю співпадають із слідчим експериментом, який був проведений за їх участю. Показання обвинуваченої про те, що в неї існують непритягнені відносини зі свідками по справі, які повзанні з існуванням спору щодо порядку користування земельною ділянкою, не дають підстави для визнання показань свідків в суді неправдивими.

З вказаних показань вбачається, що обвинувачена казала: «це не росія напала, що українська армія воює, українська влада - це влада нациков і росія прийшла, щоб звільнити від нациків». Завершилося тим, що обвинувачена сказала: «Побачим, хто кого».

Відповідно до висновку спеціаліста за результатами проведення лінгвістичного дослідження писемного мовлення від 30.09.2022 року, яким було проведено аналіз висловлювань обвинуваченої (зі слів свідків), у наданих на дослідження висловлюваннях обвинуваченої ОСОБА_4 міститься факт заперечення здійснення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту. Такі форми містяться у всіх оглянутих спеціалістом висловлюваннях та виражаються як через пряме заперечення, так і через звинувачення іншої сторони (української), протиставлення «протагоніст- антагоніст», виправдовування факту перебування російських військ на території України «захистом російськомовного населення».

Твердження сторони захисту про те, що відповідно до отриманої інформації мобільні телефони всіх свідків під час інкримінованих дії не знаходились в зоні обслуговування станції мобільного зв`язку, що покриває місце інкримінованої події, не може бути покладено в основу виправдувального вироку, оскільки факт фіксування мобільних телефонів в зоні дії відповідної станції може бути зафіксований лише під час підключення мобільного терміналу до мережі та його наявності саме в цей час у власника в місці події.

На підставі викладеного суд вважає винуватість обвинуваченої доведеною повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 436-2 КК України, як умисні дії, які виразились у запереченні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 436-2 КК України, є нетяжким.

Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час є пенсіонеркою.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої по справі, не виявлені.

Відповідно до досудової доповіді, обвинуваченій може бути призначене покарання, яке не пов`язане із позбавленням або обмеження волі.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства є можливим, тому призначає їй покарання без позбавлення волі з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 525 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України встановити обвинуваченій ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1