Справа 688/3144/24
№ 1-кп/688/227/24
Вирок

Іменем України

12 вересня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Шепетівка кримінальне провадження за №0000842 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше судимого 15.04.2024 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5

18 травня 2024 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого фактичного проживання, а саме в житловому будинку по АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час якого вирішив позбавити життя ОСОБА_7 .

Переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_7 смерті, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці, у зазначений день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у спальній кімнаті вищевказаного будинку, наніс ОСОБА_7 численні удари (не менше двадцяти п`яти ударів) кулаками рук та дерев`яною палицею, яку утримував в руках, в ділянку обличчя, голови, плечей, лівого передпліччя та грудної клітки ОСОБА_7 .

Внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій, спрямованих на заподіяння смерті потерпілому, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер обох половин грудної клітки, крововиливу та розриву лівої легені, що супроводжувалися лівобічним гемопневмотораксом (наявністю повітря та кровотечею в ліву плевральну порожнину), розриву та крововиливу передньо - зовнішньої стінки серцевої сумки з кровотечею в її порожнину (50 мл рідкої темно - червоної крові), рани на передній поверхні правого передсердя, крововиливу в ділянці дуги аорти, синця на передній поверхні грудної клітки по центру, які утворились від, щонайменше, однієї травмуючої дії тупих твердих предметів (предмета), в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, що призвели до смерті ОСОБА_7 .

Крім того, внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носа із раною та синцем на переніссі, рани на правому крилі носа, рани в лобній ділянці голови по центру, рани в ділянці зовнішнього кута лівого ока, рани в ділянці внутрішнього кута лівого ока, рани в ділянці правої брови, які утворились від, щонайменше, шести ударних травмуючи дій тупих твердих предметів, та які кожне окрема та в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я; синця в правій тім`яно-потиличній ділянці голови, садна в лобній ділянці голови по центру, синця в лобно-скроневій ділянці голови зліва, синця навколо лівого ока з переходом на ліву вилично-щічну ділянку, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока, садна на лівій вилично-щічній ділянці, рани на лівій щоці, синця та п`ять саден на передньо-внутрішній поверхні лівої вушної раковини, ділянка осадження в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, садна в лобній ділянці голови справа, синця в ділянці правої вушної раковини, синця навколо правого ока з переходом на праву щічну ділянку, садна на правій щоці, синця в правій скронево-виличній ділянці, синця на підборідді справа, синця на задній поверхні правого плеча, двох синців та рани на задній поверхні лівого передпліччя, синця на задній поверхні лівого плеча, синця на тильній поверхні лівої кисті, які утворились від, щонайменше, вісімнадцяти ударних травмуючи дій тупих твердих предметів, та які кожне окремо та в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 через короткий проміжок часу помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Показання обвинуваченого, потерпілої та обгрунтування недоцільності дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася. Вказав, що з кінця зими 2023 року з дозволу потерпілого ОСОБА_7 став проживати разом із ним у будинку по АДРЕСА_2 . 18.05.2024 року близько 19 год потягом повернулись із ОСОБА_7 із м. Шепетівка до місця проживання в с. Траулин. Під час вечері разом із ним розпили 1 л горілки. Останній повідомив йому, що отримав кредит, а його при цьому вказав поручителем. Тоді до нього подзвоними на мобільний з банку з метою уточнення відомостей щодо ОСОБА_7 . У зв`язку з цим між ними виникла словесна суперечка, в ході якої він наніс декілька «зашийників» ОСОБА_7 , після чого ліг відпочивати у будинку. Через невеликий проміжок часу прокинувся від удару по голові, який йому наніс палицею (держаком від лопати) ОСОБА_7 , від чого у нього утворилось розсічення над лівою бровою. Коли ОСОБА_7 мав намір нанести йому ще один удар, він вихопив палицю та відкинув її, почав наносити останньому удари кулаками рук. Тоді ОСОБА_7 пішов і у кухні взяв ніж та погрожував йому розправою, на що він вибив ніж та продовжив нанесення ударів палицею та кулаками рук у голову, плечі та грудну клітину потерпілого. Точно кількість ударів та послідовність їх нанесення через свій стан не пам`ятає, не заперечує нанесення не менше 25 ударів, як зазначено в обвинуваченні. Коли потерпілий від отриманих ударів присів на підлогу, залишив будинок, забравши із собою свої речі, що лежали у сумці. По мобільному зателефонував до поліції та повідомив, що ОСОБА_7 заподіяв йому тілесні ушкодження. Не дочекавшись приїзду поліції, повернувся до м. Шепетівки, де вже був затриманий працівниками поліції. Також зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, просив не досліджувати докази обвинувачення, оскільки не оспорює фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення.

Захисник ОСОБА_6 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст фактичних обставин і їх не оспорює, просила визнати недоцільним їх дослідження, вказуючи на те, що внаслідок розгляду справи, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не будуть порушені права обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини не оспорює, не заперечив проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілої та вважає необхідним дослідити письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, письмові документи про речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 не оспорила фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та достатнім обмежитись її допитом та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, про речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження. Суду надала показання про те, що її брат ОСОБА_7 проживав у будинку по АДРЕСА_2 , що на праві власності належить її чоловіку. Разом із ним проживав ОСОБА_5 Очевидцем події злочину вона не була, про смерть брата дізналась 20.05.2024 року від сусіда по телефону. Претензій до обвинуваченого не має, у призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

Після з`ясування чи правильно розуміють обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності їх позиції немає та, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 115 КК України яквбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

ОСОБА_5 раніше судимий, неодружений, є внутрішно переміщеною особою, за місцем фактичного проживання характеризується як такий, на якого скарг чи зауважень від сусідів не надходило, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, з 21.05.2024 року перебуває на обліку в Шепетівському районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області у зв`язку з виконанням вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2024 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України є умисним особливо тяжким злочином.

Обставиною, яка згідно ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставинами, які згідно ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Мотиви щодо призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено умисний особливо тяжкий злочин, наслідком якого є смерть людини, а життя є найвищою соціальною цінністю, характер та спосіб вчинення злочину, особу обвинуваченого, який у вчиненому щиро розкаявся, думку потерпілої, яка у призначенні покарання поклалась на розсуд суду, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

З повідомлення Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області вбачається, що на обліку у даній установі з 21.05.2024 року перебуває ОСОБА_5 , засуджений 15.04.2024 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 грн. Станом на 05.06.2024 ОСОБА_5 штраф у сумі 850 грн не сплатив.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.

Разом з тим, аналіз конструкції норми, передбаченої ч. 1 ст. 71 КК України, дозволяє дійти висновку, що для застосування закріплених у ній правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначив і відповідні спеціальні умови, що мають бути встановлені судом в їх нерозривній єдності:

- перша з яких стосується моменту вчинення кримінального правопорушення засудженим «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком;

- друга наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент, визначений у ч. 1 ст. 71 КК, момент призначення судом покарання за новим вироком (з огляду на те, що правило про приєднання невідбутої частини покарання адресоване саме суду, який постановлятиме новий вирок).

Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком.

При цьому на необхідність точного визначення виду та розміру невідбутої частини основного та/або додаткового покарання за попереднім вироком при призначенні засудженому покарання за правилами ст. 71 КК України указують і вимоги частини 4 цієї статті, згідно з якою остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Водночас за умови, що невідбута частина покарання за попереднім вироком є основним покаранням у виді штрафу, кримінально-правова норма, передбачена ч. 1 ст. 71 КК України, конкретизується нормою, визначеною у ч. 3 ст. 72 цього Кодексу. Відповідно ж до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Така правова позиція відображена Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 06.12.2021 року у справі № 243/7758/20 провадження № 51-113кмо21.

Суд звертає увагу також на правову позицію Верховного Суду у справі № 243/2528/19 від 26.05.2020, відповідно до якої, якщо один із злочинів засудженому призначено основне покарання у виді штрафу, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України не підлягає складанню з іншими видами покарань та виконується самостійно, то звільнення від відбування іншого покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, яке входить у сукупність вироків разом зі штрафом, є неприпустимим і розцінюється як неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі достатньої сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Зважаючи на наявність невідбутого покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2024 року у виді штрафу на підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді позбавлення волі слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2024 року у виді штрафу, який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. На переконання суду таке покарання також повністю відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, підлягають скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 липня 2024 року, який ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року продовжено на 60 днів до 13 вересня 2024 року.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд визнав необхідним запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання обвинуваченого - 20 травня 2024 року по 12 вересня 2024 року включно підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2024 року та призначити остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі та у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2024 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень - виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 травня 2024 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 20 травня 2024 року до 12 вересня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази:

- два марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров; дерев`яну палицю, на поверхні якої наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров; виріз шматка матрацу, на поверхні якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров; виріз шматка простирадла, на поверхні якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров; аркуш паперу, на поверхні якого наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров; два скляні стакани; три ложки та пусту прозору пляшку з надписом «Оболонь», які виявлені і вилучені 20 травня 2024 року працівниками Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області під час проведення огляду місця події та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області - знищити, скасувавши їх арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року;

- одяг з трупа ОСОБА_7 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області знищити;

- мобільний телефон марки «Doogge S-40» у чохлі типу бампер, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 та ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-картка абоненту «Водафон» № НОМЕР_3 , светр сірого кольору, штани спортивні сірого кольору та туфлі чорного кольору, які виявлені і вилучені 20 травня 2024 року працівниками Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області під час затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України повернути ОСОБА_5 , скасувавши їх арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року;

- мобільний телефон марки «ZTE Blade A51 Lite», в якому знаходиться сім-картка абонента «Київстар» № НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_4 - залишити у останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк, з часу вручення копії вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8