Справа № 953/1504/24
н/п 1-кс/953/5481/24
"25" липня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що громадянка України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території смт. Донець Ізюмського району Харківської області, використовуючи аккаунт у месенджері «Telegram», що прив`язаний до н.т. НОМЕР_1 , 16.08.2023 налагодила зв`язок з невстановленим представником ГУ ГШ ЗС РФ, який використовує аккаунт з найменуванням « ОСОБА_7 ».
Надалі, у невстановлений період часу, але не пізніше 21.08.2023, ОСОБА_6 , залучила до своєї протиправної діяльності свого брата громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав згоду на збір та передачу представникам РФ необхідних останнім відомостей.
У ході спілкування з вказаним представником спецслужби держави-агресора 29.08.2023 ОСОБА_6 отримала завдання щодо надання інформації про місця зосередження Збройних сил України та розміщення їх фортифікаційних споруд (блок-постів).
В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у період з 29.08.2023 до моменту затримання, під час переміщення по території Ізюмського та Чугуївського районів Харківської області, збирали відомості про розміщення оборонних споруд, особового складу підрозділів сил оборони України, які залучені до виконання завдань з надання відсічі збройній агресії РФ проти України, переміщення їх транспортних засобів та військової техніки, та, використовуючи належні їм аккаунти у месенджері «Telegram», здійснювали відправлення зібраних даних представнику ГУ ГШ ЗС РФ.
Разом з цим, у період вересня-листопада 2023 року представник ГУ ГШ ЗС РФ, використовуючи аккаунт у месенджері «Telegram», надав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 завдання щодо збору відомостей про штучні споруди на шляху залізничних колій регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» сполученням «Донець Шебелинка» та об`єкти критичної інфраструктури залізничної галузі на шляху залізничного сполучення «Харків - Ізюм». Зібрані матеріали за результатами виконання зазначених завдань представника вказаної спецслужби ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надавали представнику ГУ ГШ ЗС РФ у месенджері «Telegram».
18.12.2023 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 склали письмове зобов`язання про співпрацю з співробітниками ГУ ГШ ЗС РФ з метою проведення підривної діяльності проти України, та надіслали їх фотозображення вищезазначеному представнику спецслужби держави-агресора.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у державній зраді, тобто вчиненні умисних діянь на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.
О 14 год 09 хв 19.03.2024 ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.
О 19 год 30 хв 19.03.2024 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.
20.03.2024 стосовно ОСОБА_5 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено строком дії до 10.08.2024.
Згідно витягу № 366420978 від 19.02.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що 1/2 частки двокімнатної квартири за вказаною адресою належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Також, отримано відповідь на запит слідчого з Донецької селищної ради Харківської області № 834/06-20 від 02.04.2024 щодо зареєстрованого права власності за ОСОБА_5 на 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.
Повідомлення сторони захисту про розгляд арешту вказаного майна може нести негативні наслідки для його забезпечення, в тому числі надасть можливість власнику або її довіреним особам вчинити дії з перереєстрації належного йому нерухомого майна.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .
19.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, тобто державна зрада, тобто вчинення умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Згідно витягу № 366420978 від 19.02.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що 1/2 частки двокімнатної квартири за вказаною адресою належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с. 64-65).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 111 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження вказаного майна, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_5 завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частку житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони права на її відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання ним копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1