КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвіапеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києвавід 29 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївськогорайонного суду міста Києва від 29.08.2024 задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 27.10.2024 включно, взявши підозрюваного під варту в залі суду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею не дотримано вимог ст. ст. 132, 177 КПК України.

При цьому вказував, що згідно долучених до клопотання матеріалів, дії ОСОБА_6 не містять ознак кримінального правопорушення, ____________________________________________________________________________________

Справа № 752/16433/24 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6033/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

передбаченого ст. 189 КК України, оскільки останнім не було вчинено дій, направлених на вимогу передачі чужого майна з погрозою застосування насильства, тобто в діях ОСОБА_6 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та показаннями самого потерпілого від 25.05.2024.

Також, апелянт не погоджується з наявністю ризиків, наведених у клопотанні слідчого.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується виключно тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що не може бути самостійною і достатньою підставою для тримання особи під вартою.

Ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не доведений.

Ймовірне вчинення кримінального правопорушення з використанням електронно-обчислювальної техніки та можливість віддаленого видалення інформації не підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних також не доведений, оскільки відсутність відповідних заяв з боку будь-яких учасників кримінального провадження навпаки свідчить про належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги обставини, що свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та, як наслідок, відсутність підстав для перешкоджання кримінальному провадженню. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку із ДУ "Київський слідчий ізолятор", та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити, заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів судового провадження, СУ ГУ НП ум. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 25.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 18.05.2024 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за обставин, які на теперішній час встановлюються досудовим розслідуванням, отримали від осіб, анкетні відомості та причетність яких на теперішній час перевіряються, відомості про наявність у ОСОБА_12 віртуальних активів у цифровому середовищі, які мають значну майнову цінність, а саме криптовалюту у формі стейбл коін токена Tether (USDT-TRC20) на блокчейні TRON у кількості понад 250 000 одиниць, вартість якого забезпечена, зокрема, активами в доларах США та курс однієї одиниці дорівнює одному долару США.

У подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим наміром, спрямованим на протиправне заволодіння цифровими речами, які належать ОСОБА_12 , вирішили розробити злочинний план із залученням інших учасників та розподілом обов`язків між собою для спільного висунення вимог ОСОБА_12 передати вказані віртуальні активи на створений заздалегідь криптовалютний гаманець під впливом погроз щодо обмеження його свободи та розголошення відомостей які він бажає зберегти в таємниці.

ОСОБА_10 , розробивши план скоєння злочину та розподіливши обов`язки серед його учасників, залучив до вчинення злочинних дій своїх знайомих ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 18.05.2024 ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та іншим невстановленим на теперішній час досудовим розслідуванням особам встановити фактичне місцеперебування ОСОБА_12 з метою його подальшого затримання та обмеження волі, а також передачі іншим учасникам злочинної групи для здійснення психологічного тиску, погроз та висунення вимог передачі його віртуальних активів.

ОСОБА_11 з метою реалізації вищевказаного спільного злочинного умислу та можливості здійснення контролю над віртуальними активами ОСОБА_12 , 13.05.2024 о 09 год 38 хв створив власний криптовалютний гаманець із адресою для зарахування стейбл коін токена Tether (USDT-TRC20) на блокчейні TRON «НОМЕР_2».

У подальшому, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, 18.05.2024 ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на вимагання та заволодіння віртуальними активами ОСОБА_12 , згідно попередньо відведеної їм злочинної ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб встановили його фактичне місце перебування та коло осіб, з яким він проживає, на транспортному засобі Audi А7, державний номерний знак (далі - ДНЗ) НОМЕР_1 прибули до житлового комплексу Manhattan city та стали очікувати останнього на території комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на першому поверсі другого під`їзду зазначеного будинку ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , підійшли до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка спільно проживає із ОСОБА_12 , та представившись представниками правоохоронних органів почали застосувати психологічне насилля над останньою, що виразилось у висловлюванні погроз на її та адресу у разі її відмови підкоритись їх волі та виклику ОСОБА_12 для спілкування.

Знаходячись під застосуванням погроз та психологічного насильства ОСОБА_14 , була змушена погодитись та підкоритись тиску оскільки побоювалась за настання негативних наслідків у разі відмови, зі свого особистого мобільного телефону зателефонували ОСОБА_12 , та передала слухавку ОСОБА_13 , який, представившись представником правоохоронного органу, почав висловлювати погрози на його адресу у разі невиконання їх вимог до особистого спілкування.

Перебуваючи під застосуванням погроз та психологічного насильства, ОСОБА_12 був вимушений погодитись та підкоритись тиску, оскільки побоювався за настання негативних наслідків у разі відмови.

У цей час ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , відповідно до попередньо розробленого злочинного плану повідомили ОСОБА_10 , про те, що ОСОБА_12 , будучи під впливом їх погроз, погодився вийти на зустріч та наразі спускається з квартири на перший поверх, після чого залишили місце вчинення злочину.

Діючи далі, згідно заздалегідь розробленого плану злочинних дій, реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на незаконне заволодіння віртуальними активами в цифровому середовищі ОСОБА_12 , шляхом вимагання, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на території житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , зустріли ОСОБА_12 , та представившись співробітниками правоохоронного органу, почали застосувати до нього психологічне насилля, що виразилось у висловлюванні погроз до останнього і у грубій формі вимагання в нього криптовалютних токенів USDT-TRC20 у кількості 250 000 одиниць, вартість яких дорівнює 250 000 доларів США, погрожуючи при цьому обмеження його свободи шляхом поміщення під варту та розголошення відомостей про наявність у нього ділового партнера із громадянством російської федерації, які він бажає зберегти в таємниці.

Знаходячись під застосуванням погроз та побоюючись за настання небезпечних наслідків під тиском застосування насильства, обмеження прав та свобод в разі притягнення до кримінальної відповідальності та розголошення відомостей щодо господарської діяльності, ОСОБА_15 був вимушений погодитись на передачу вказаним особам своїх віртуальних активів, після чого 18.05.2024 року о 15 год 14 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , із використанням мобільного застосунку, що дає доступ до належного йому крипто валютного гаманця, відсканував наданий ОСОБА_11 . qr код із посиланням на попередньо створений ним вказаний вище криптовалютний гаманець та здійснив дві транзакції по перерахуванню криптовалютних токенів USDT-TRC20 на загальну суму 250 000 одиниць, про що повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Після отримання віртуальних активів ОСОБА_11 , 18.05.2024 року о 15 год 20 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , із використанням мобільного застосунку, що дає доступ до належного йому криптовалютному гаманцю, розпорядившись віртуальними активами в цифровому середовищі на власний розсуд здійснив три транзакції по перерахуванню криптовалютних токенів USDT-TRC20 на загальну суму 250 000 одиниць на криптовалютний гаманець із адресою для зарахування стейбл коін токена Tether (USDT-TRC20) на блокчейні TRON «НОМЕР_3» вказаним вище особам, причетність яких на теперішній час встановлюється і роль яких полягала у підготовці готівкових грошових одиниць США (USD) у пункті обміну валют розташованому за адресою: АДРЕСА_2 з метою обміну цифрових активів у готівку після чого вказані особи, перебуваючи за вказаною вище адресою видали іншим співучасникам злочину, анкетні дані яких на теперішній час встановлюються, грошові кошти на загальну суму 250 900 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.05.2024 становить 9 893 112 гривень 45 копійок.

Після виконання усіх дій які ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , та особи причетність яких встановлюється, а також невстановлені досудовим розслідуванням особи, спричинивши ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 9 893 112 гривень 45 копійок та розпорядившись його цифровими речами на власний розсуд, правопорушники залишили місце скоєння злочину.

27.08.2024 року у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди потерпілому в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 189 КК України.

28.08.2024 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.08.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 27.10.2024 включно, взявши підозрюваного під варту в залі суду.

З такими висновками колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, не одружений, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням психологічного насильства, залякуванням та погроз.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 доводи про недоведеність обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_6 об`єктивної сторони складу злочину, з тих підстав, що останнім, на переконання захисника, не було вчинено дій, направлених на вимогу передачі чужого майна з погрозою застосування насильства, колегія суддів вважає передчасними, оскільки вказані обставини підлягають встановленню під час розгляду по суті.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованих злочинів, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Посилання захисника на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність наведених слідчим у клопотанні ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування інших вказаних у клопотанні слідчого ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вірогідність настання яких, з огляду на характер та обставини інкримінованих йому дій, є досить високою.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, самі по собі не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києвавід 29 серпня 2024 року,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3