ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1875/24

Провадження № 11-сс/4820/471/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2024 року, якою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Манівці, жителю АДРЕСА_1 , маючого вищу освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, пенсіонера, не одруженого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12.01.2025 включно, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СВ ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000299 від 14.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

14.11.2024 року о 17.35 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.11.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Скасувати ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 16.11.2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 інший більш м`якший запобіжний захід.

Вважає, що слідчий суддя, ухвалюючи оскаржуване рішення не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки у зв`язку із чим рішення суду про обрання такого запобіжного заходу підозрюваному не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а тому ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Крім того, на думку апелянта, слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 буде переховуватися чи має намір переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню чи є підстави вважати що буде перешкоджати, або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Посилання слідчого в клопотанні на ризики переховування та на обґрунтовану підозру вчинення кримінального правопорушення є лише припущеннями, оскільки будь-якими належними доказами в судовому розгляді даного клопотання слідчого не підтвердилося.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаного злочину.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Судом було встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі, його вік 76 років, стан здоров`я задовільний, підтверджуючих доказів про наявність у підозрюваного хронічних захворювань слідчому судді надано не було. Крім того, у ОСОБА_6 на даний момент відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки онуки, правнуки та інші родичі проживають далеко, він проживає самотньо, неодружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Вказані обставини свідчать про те, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки за вчинений злочин передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний намагався, з метою знищення, спалити у розтопленій печі, яка знаходиться у будинку, ганчірки, якими витер сліди крові ОСОБА_8 , разом із сокирою, якою спричинив тілесні ушкодження потерпілому), незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою зміни їх показів (перебуваючи на свободі).

Крім того, слідчий суддя правильно не погодився з твердженням прокурора та слідчого стосовно ризику, що підозрюваний перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки жодного доказу з даного приводу слідчому судді не було надано.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, щобільш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбаченими п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України та вважав, що за необхідне розмір застави не визначати, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини за яких вчинений злочин, в якому його підозрюють, наслідки, що настали, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно вважав, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як жоден більш м`який запобіжний захід, на вказаній стадії досудового розслідування, не здатний запобігти ризикам, встановленим в судовому засіданні та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2024 року, про застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 12.01.2025 включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді