Справа № 135/1063/24
Провадження № 1-кп/135/104/24
У Х В А Л А

іменем України

08.11.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_5 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ладижин клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 05 травня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2024 близько 05 год 20 хв, ОСОБА_5 , проходячи біля житлового будинку АДРЕСА_1 , на сходах біля третього під`їзду будинку побачив спортивний велосипед марки «B'Twin» моделі «ROCKRIDER 340» 26'' жовтого кольору, який належить ОСОБА_7 та вирішив його викрасти.

Після цього, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно, в період дії воєнного стану, який діє відповідно до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та який в подальшому було неодноразово продовжено, а в останнє відповідно до Закону України №3584-ІХ від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб», підійшов до велосипеда, який не був пристебнутий та знаходився на сходах біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_1 та здійснив крадіжку належного ОСОБА_7 велосипеда марки «B'Twin» моделі «ROCKRIDER 340» 26'' жовтого кольору, вартістю 4136,00 грн.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4136,00 грн.

Окрім того, 12.07.2024 близько 08 год 30 хв, ОСОБА_5 , проходячи біля АЗС «ОККО», що розташована по вул. Процишина, 2а в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області , на землі помітив поліетиленовий прозорий пакет із вмістом наркотичного засобу - канабіс, який забрав собі та помістив до лівої передньої зовнішньої кишені шортів білого кольору у які був одягнений і таким чином незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігав при собі до 09 год 20 хв 12.07.2024 для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 12.07.2024 о 09 год 20 хв по вул. Процишина, 8 біля магазину «Пан Економ» в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, працівниками відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницький області було затримано в порядку ст. 298-2 КПК України та у період часу з 11 год 02 хв по 11 год 07 хв, проведено його особистий обшук та обшук його речей, під час якого у ОСОБА_5 у лівій передній зовнішній кишені шортів білого кольору, у які він був одягнений виявлено та вилучено поліетиленовий прозорий пакет в якому міститься суха, подрібнена речовина, зеленого кольору, рослинного походження, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 18,47 г (у перерахунку на висушену речовину).

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

У ході судового розгляду, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень визнав, суду пояснив, що крадіжку, велосипеда належного ОСОБА_7 , він вчинив приблизно о 04.00 год ранку, після чого покатавшись на ньому, завіз велосипед до себе додому, де поставив його у кімнаті за диван. Окрім цього, суду пояснив, що пакет з наркотичним засобом - канабіс виявив навпроти заправки АЗС «ОККО», який був вилучений у нього працівниками поліції. З приводу задоволення клопотання про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні імені академіка ОСОБА_8 , ОСОБА_5 заперечив.

Захисник та законний представник ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання щодо застосування до останнього примусових заходів медичного характеру не заперечували.

Потерпілий ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про проведення судових засідань у даному кримінальному провадженні за його відсутності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, пояснення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , оглянувши диски з відеозаписом: з камери відеоспостереження, встановленої на фасаді будинку АДРЕСА_3 та затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок по епізоду за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України від 12.07.2024, дослідивши матеріали справи, та матеріали, що характеризують особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що фактичні обставини вчинення суспільно небезпечних діянь стороною обвинувачення встановлені правильно та визнаються й підтверджуються ОСОБА_5 ..

Разом з тим, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Здійснюючи у межах даного кримінального провадження кримінально-правову кваліфікацію дій особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру за ч. 1 ст. 309 КК України, орган досудового розслідування правильно виходив з того, що на час визначення правової кваліфікації, яке сформульовано в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, згідно постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів» (в редакції, що діяла на час проведення досудового розслідування) канабіс було віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №1).

Водночас, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №653 від 24.05.2024 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», яка набрала чинності 16.08.2024, внесено зміни до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, зокрема, з Таблиці І у Списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» виключено позицію «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу», натомість у Таблиці ІІ у Списку №1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» доповнено позицією «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу».

Окрім цього, здійснюючи у межах даного кримінального провадження кримінально-правову кваліфікацію дій особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру за ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду від 14.07.2024 крадіжки майна потерпілого ОСОБА_7 , а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, орган досудового розслідування правильно виходив з того, що на час визначення правової кваліфікації, яке сформульовано в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , як встановлено органом досудового розслідування, було вчинено ще два епізоди за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за епізодом від 28.04.2024 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 та за епізодом від 15.05.2024 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 ..

Разом з тим, ухвалою суду від 31.10.2024 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 05 травня 2024 року за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вчинені суспільно небезпечного діяння, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 28.04.2024 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 та за епізодом від 15.05.2024 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 - закрито на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до частини 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає необхідним, не змінюючи встановлені фактичні обставини справи, з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, по епізоду за ознаками, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України виключити посилання на придбання та зберігання ОСОБА_5 наркотичного засобу, обіг якого заборонений, - канабіс, зазначивши, що предметом злочину є наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс та по епізоду за ознаками, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України виключити посилання на повторність, залишивши - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При цьому, зазначена конкретизація на ознаку кримінального правопорушення за ч. 1 ст.309 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України, не впливає.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 422 від 25.07.2024 ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0); розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності (F12.2); судомний синдром в анамнезі. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними в період інкримінованих йому діянь. В теперішній час ОСОБА_5 за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вказаного висновку експерта, ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування в психіатричній лікарні (режим примусового лікування залежить від вчиненого делікту та його встановлення входить виключно в компетенцію суду).

З огляду на викладене суд вважає доведеним, що інкриміновані ОСОБА_5 суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, мали місце і ці діяння вчинено ОСОБА_5 у стані неосудності.

Водночас суд бере до уваги відсутність підстав вважати, що ОСОБА_5 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, зокрема які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із частиною 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до пункту 2 частини 1, частини 3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Стаття 94 КК України містить три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: характер і тяжкість захворювання (медичний критерій); тяжкість вчиненого діяння (юридичний критерій); ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб (соціальний критерій).

Характер і тяжкість захворювання визначаються клінічною формою психічного захворювання, його глибиною і стійкістю, динамікою хворобливого процесу, прогнозом його перебігу та деякими іншими обставинами, що стосуються хворобливого стану особи. Характер психічного захворювання, його форма, глибина, стійкість, особливості психічного стану та поведінки в період вчинення суспільно небезпечного діяння є провідною ознакою, яка визначає суспільну небезпеку психічно хворого.

Тяжкість вчиненого діяння ґрунтується на положеннях ст. 12 КК України про класифікацію кримінальних правопорушень. Ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб містить оцінку: а) суспільної небезпечності вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; б) психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності даного хворого для оточуючих.

У зв`язку з установленою наявністю у ОСОБА_5 клінічних ознак психічного захворювання - хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0); розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності (F12.2); судомний синдром в анамнезі, до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені частиною 1 ст. 94 КК України.

З огляду на наведене, ураховуючи, що суспільно небезпечні діяння були вчинені ОСОБА_5 у стані неосудності і на цей час останній об`єктивно виявляє ознаки психічного розладу, який позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також зважаючи на характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого ним діянь та ступінь небезпечності психічнохворого, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру, визначеного за висновком експерта, а саме у виді стаціонарного примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

За встановлених обставин, зважаючи на позицію учасників судового провадження та висновок судово-психіатричної експертизи, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 указаний примусовий захід медичного характеру.

Цивільний позов під час досудового розслідування не пред`явлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.

Згідно з частиною 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судові витрати покладаються тільки на засуджених.

Отже, покладення судових витрат за проведення експертизи на особу, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, а тому процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні слід компенсувати за рахунок держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19,92-94 КК України, ст. ст.369-372,395,503,512,513,532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 05 травня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, інваліда ІІ групи з дитинства, раніше не судимого, примусовий захід медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду - Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», за адресою: 21037, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Пирогова, 109.

Арешт накладений ухвалами Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.07.2024 та 15.07.2024 - скасувати.

Процесуальні витрати в сумі 4 165 гривень 04 копійки компенсувати за рахунок держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: спортивний велосипед марки «B'Twin» моделі «ROCKRIDER 340» 26" жовтого кольору, що переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити останньому.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: речовину рослинного походження - канабіс масою 18,47 г (у перерахунку на висушену речовину), який поміщено до спеціального пакету Експертна служба МВС України № 200244003, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 594 від 18.07.2024) - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст проголошено о 13 год 30 хв 12 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1