Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/682/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2022.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 17.10.2022 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, яке вмотивовано тим, що засуджений ОСОБА_6 відбув більше 2/3 призначеного йому судом покарання. Крім того, ОСОБА_6 визнав свою вину в повному обсязі, має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, є учасником антитерористичної операції у складі об`єднаних сил, нагороджувався відзнакою Президента України, позитивно характеризувався по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, має бажання працевлаштуватися, по місцю попередньої роботи (військовослужбовець прикордонного згону - начальник кінологічної служби) характеризується відмінно. Додатково зазначив, що ОСОБА_6 має поганий стан здоров`я, мав оперативні втручання з видалення внутрішніх органів. Згідно з характеристикою з установи виконання покарань (за різні періоди років) стягнень не мав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, правил поведінки та розпорядку завжди дотримується, підтримує корисні соціальні зв`язки, в колективі користується повагою.

В ухвалі суду вказується на те, на час розгляду судом клопотання ОСОБА_6 фактично відбув необхідну частину строку покарання, однак засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в ДУ УВП № 9, до праці не залучався, зарекомендував себе посередньо. Окрім того, засудженим ОСОБА_6 не вживались заходи до працевлаштування в УВП № 9. Також, судом констатовано, що відомості, які містяться в особовій справі засудженого ОСОБА_6 також не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки та ставлення до праці як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого. Більш того, з дослідженої судом характеристики засудженого, яка наявна в матеріалах справи за різні періоди слідує, що поведінка ОСОБА_6 за час відбування покарання є посередньою.

-2-

В апеляційній скарзі, захисник-адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду від 25.11.2022 є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що засуджений ОСОБА_6 фактично відбув 2/3 терміну покарання, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення, вину у вчиненому визнає, повністю усвідомив свої помилки, які зробив та відверто розкаюється. Вважає, що судом не враховано те, що засуджений ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, є учасником антитерористичної операції у складі об`єднаних сил, нагороджувався відзнакою Президента України, позитивно характеризувався по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, має бажання працевлаштуватися, по місцю попередньої роботи (військовослужбовець прикордонного згону - начальник кінологічної служби) характеризується відмінно. Додатково зазначив, що ОСОБА_6 має поганий стан здоров`я, мав оперативні втрачання з видалення внутрішніх органів. Згідно з характеристикою з УВП № 9 (за різні періоди років) стягнень не мав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, правил поведінки та розпорядку завжди дотримується, підтримує корисні соціальні зв`язки, в колективі користується повагою. Окрім того, вважає хибними висновки суду про відсутність у засудженого намірів працевлаштуватись в УВП АДРЕСА_1 , оскільки відповідний дозвіл засуджений надав одразу після набуття ним статусу засудженого 22.09.2022. При цьому звертає увагу на те, що висновки суду про посередню характеристику засудженого ОСОБА_6 не можуть бути єдиною підставою для відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення. Просить скасувати ухвалу суду від 25.11.2022 та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги вказаним особам направлене відповідно до вимог законодавства; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неприбуття у судове засідання останні не подавали. Також враховується заява захисника щодо розгляду апеляційної скарги без його та засудженого участі.

Перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши докази, колегія суддів уважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2020 за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 14 год 40 хв 14.11.2019. Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.09.2022 вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2020 змінено та пом`якшено ОСОБА_6 покарання до 04 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 02 (два) роки.

-3-

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) доведення засудженим свого виправлення (ч. 2 ст. 81 КК) та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 3 ст. 81 КК).

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою в побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним дотриманням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 хоча фактично і відбув необхідну частину строку покарання, однак під час відбування покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньою.

Однією з обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Відомості щодо наявності у засудженого ОСОБА_6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці в матеріалах особової справи засудженого відсутні. При цьому відомості, які містяться в особовій справі засудженого, також не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно

-4-

до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Тобто, сукупність даних про особу засудженого ОСОБА_6 за період відбування ним покарання беззаперечно не свідчать про його усталену сумлінну поведінку і, відповідно, доведення його виправлення.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.

При цьому колегія суддів приймає до уваги поведінку засудженого під час відбування покарання, відсутність даних про працевлаштованість, посередню характеристику по місцю відбування покарання, що свідчить про те, що засуджений не довів, що його поведінка є стабільно позитивною та активною, а отже і не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Твердження захисника-адвоката про те, що ОСОБА_6 мав бажання бути залученим до праці, однак адміністрацією установи відбування покарання у цьому клопотанні було відмовлено засудженому до уваги апеляційний суд не приймає, оскільки вказані обставини не підтверджені жодним належним та допустимим доказом по справі, натомість як слідує з довідки № 3637 від 08.11.2022, адміністрація установи просить від засудженого ОСОБА_6 надати письмову відповідь щодо можливості залучення його до суспільно-корисної праці по благоустрою установи, однак відповідної згоди засуджений не надав і матеріали кримінального провадження такої не містять.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 вину у вчиненому визнає, повністю усвідомив свої помилки, які зробив та відверто розкаюється, має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, є учасником антитерористичної операції у складі Об`єднаних сил, нагороджувався відзнакою Президента України, позитивно характеризувався по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, має бажання працевлаштуватися, по місцю попередньої роботи (військовослужбовець прикордонного згону - начальник кінологічної служби), характеризується відмінно, колегією суддів визнаються такими, що не спроможні спростувати висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Отже, ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_6 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином обґрунтований, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає, оскільки на даний час відсутні достатні відомості, які б свідчили про дійсне виправлення засудженого ОСОБА_6 , які б слугували підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України, - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді