Справа № 405/5090/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 23.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської обл., тимчасово безробітнього, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України,

та угоду про визнання винуватості від 16.07.2024, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку із викладеним, 24 лютого 2022 року Указом Президента ОСОБА_8 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який діє до цього часу.

Крім того, Указом Президента України від 15 травня 2017 року №133/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежуючих заходів (санкцій)», серед яких, заборона Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервісів «Mail.ru» (www.mail. ru ) та соціально-орієнтованих ресурсів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та «Одноклассники» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Дію вказаного указу було продовжено Указом Президента України від 15 квітня 2023 року № 227/2023.

Разом з тим, 27 лютого 2022 року Національний центр оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України видав розпорядження щодо блокування автономних систем, що зобов`язало провайдерів заблокувати мільйони IP-адрес у російському сегменті інтернету.

Вказане показує, що такі ресурси як «Mail.ru» (www.mail.ru), «Вконтакте» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та «Одноклассники» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) становлять реальну загрозу інформаційному простору України, та можуть бути використані державою-агресором для збору інформації та реалізації інформаційно-психологічних операцій на шкоду Україні.

Однак, всупереч політичному курсу та тенденціям, що виникли в Україні спрямовані на захист інформаційного простору держави, деякими користувачами мережі Інтернет здійснюється обхід вказаних методів за допомогою спеціально створених програм та додатків.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із використанням мобільного терміналу, а також електронно-обчислюваної техніки за адресою реєстрації, через мережу Інтернет із використанням профілю соціальної мережі «Одноклассники» ( ІНФОРМАЦІЯ_5 » займається розповсюдженням матеріалів, в яких містяться ознаки виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, 05.03.2023, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , із використанням власного мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 10, моделі 2106119 AG, використовуючи додаток Chrome та VPN TurboVPN, на власному аккаунті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 » в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Одноклассники», поширив відезапис групи « ІНФОРМАЦІЯ_6 », наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_7.», чим автоматично поширив їх серед «Друзів» (всього 17 осіб) та «Підписників» (всього 6 осіб) свого аккаунту, а також всіх відвідувачів своєї сторінки.

Продовжуючи свої злочинні наміри, 14.01.2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , із використанням власного мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 10, моделі 2106119 AG, використовуючи додаток Chrome та VPN TurboVPN, на власному аккаунті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 » в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Одноклассники», поширив дві публікації: 1) допис користувача « ОСОБА_10 » на якій зображений військовослужбовець збройних сил російської федерації, з текстом наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_8!!», чим автоматично поширила їх серед «Друзів» (всього 17 осіб) та «Підписників» (всього 6 осіб) свого аккаунту, а також всіх відвідувачів своєї сторінки.

Відповідно до висновку експерта № 32 від 24.05.2024, у матеріалах, які поширив ОСОБА_5 , міститься: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році; глорифікація представника збройних формувань російської федерації, а саме - розвідника, старшого сержанта 55 окремої мотострілкової бригади Мергена Донгака, тобто особи, яка здійснює збройну агресію проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у поширенні матеріалів у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 16 липня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст.ст. 36-37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000060, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України повністю та беззастережно визнає, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень. Враховуючи обставини провадження, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки без конфіскації майна. Крім того, сторони дійшли згоди на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням визначеного судом іспитового строку та покладенням на останню відповідно до ст. 76 КК України обов`язків, визначених судом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється.

Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні наполягала на затвердженні угоди і просила призначити покарання, погоджене в угоді, підтвердивши факт добровільності укладення угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Сторони, враховуючи пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без конфіскації майна, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки у відповідності до ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , якою перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню підозрюваного ОСОБА_5 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразилися у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 2 ст. 436-2 КК України і відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не значиться, має постійне місце реєстрації та проживання, стійки соціальні зв`язки.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі ст. 124 КПК України витрати за проведення експертного дослідження в сумі 11359,2 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 липня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст.ст. 36-37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000060, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити йому погоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10, моделі НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 сім картою НОМЕР_7 в ньому та флеш-носій Kingston 2GB залишити власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 11359,2 /одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять/ гривень 2 копійки.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_11