Справа № 309/5132/24
Провадження № 1-кс/309/786/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000629 від 13.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 13 листопада 2024 приблизно о 19 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи легковим транспортним засобом марки «Форд Ескорт» д.н.з. НОМЕР_1 , , рухаючись по вул. Центральна, що в с. Нижнє Селище, Хустського району, Закарпатської області, у напрямку с. Нижнє Селище, Хустського району, діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно не застосував гальмування для зменшення швидкості руху, таким чином грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.5 відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.1.10 відповідно до якого безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, п.2.3 «б» відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п.12.1 відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, п.12.2 відповідно до якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, п.12.3 відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п.12.4 відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год, п.13.1 відповідно водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, п.13.3 відповідно під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який рухався узбіччям з правого боку у попутному напрямку штовхаючи поряд з собою мопед марки «Сузукі Сепія», без номерних знаків.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої поєднаної травми головного і спинного мозку з переломом основи черепа, остистого відростку Th, субарахноїдальний вплив, вогнищевий забій головного і спинного мозку важкого ступеня, пневмоцефалія, набряк клітин і тканин головного мозку, кома ІІ-ІІІ ступеня.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

13.11.2024 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст.208 КПК України.

14.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: рапорт Хустського РУП, пояснення ОСОБА_8 , пояснення ОСОБА_9 , висновок щодо результатів медичного огляду, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протокол затримання ОСОБА_4 , довідка з Хустської ЦЛ та іншими матеріалами кримінально провадження.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , який ніде офіційно не працює, вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а тому існують ризики, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілого, які ще не допитані в даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчиняти нові злочини, окрім цього, може не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, переховуватись від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню, а не застосування запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства, а тому приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України, аніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, просить суд, вирішити питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказує на необґрунтованість клопотання. Судово-медична та автотехнічні експертизи ще не проведені, слідчий експеримент також не проводився. Вважає клопотання передчасним.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, шо трохи випив і їхав додому з роботи. Його засліпила вантажівка і він збив пішохода. Сім`я потерпілого живе від нього неподалік, буде відшкодовувати шкоду. Його родичі були в лікарні до потерпілого.

За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст.286-1 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого підозрюваному, 14.11.2024 повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, має двох дітей, які наразі є повнолітніми, не працюючий, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання. Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які ще не допитані в даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчиняти нові злочини, окрім цього, може не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, переховуватись від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, а саме: рапорт Хустського РУП, пояснення ОСОБА_8 , пояснення ОСОБА_9 , висновок щодо результатів медичного огляду, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протокол затримання ОСОБА_4 , довідку з Хустської ЦЛ - свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому що стосується усіх доводів захисника про передчасність клопотання, то суд констатує, що долучені до клопотання докази є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 . Якщо ж у разі проведення певних слідчих дій у даному кримінальному провадженні, будуть встановлені додаткові обставини, які потягнуть за собою зміну кваліфікації дій підозрюваного, то це не позбавлятиме право сторону захисту подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Однак на даній стадії кримінального провадження клопотання є належним чином обґрунтованим, і суд відхиляє доводи захисника про його передчасність.

Суд враховує, що потерпіла особа та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитувалися, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

У судовому засіданні, підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та доведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведених під час розгляду клопотання ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на відсутність міцних соціальних зв`язків, на думку суду застосування до ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Слідчий суддя переконаний, що в даному випадку має місце застосування насильства, так як кримінально-правове поняття фізичного насильства характеризується сукупністю фактичних і юридичних ознак. Фізичне насильство це суспільно небезпечний протиправний вплив на організм іншої людини проти її волі. Фізичне насильство може проявлятися в різних видах впливу на потерпілого:1) вплив на тіло людини, тобто тілесну недоторканність, здоров`я чи життя людини; 2) вплив на внутрішні органи потерпілої особи без порушення зовнішніх тканин організму; 3) обмеження або позбавлення свободи особи. Фізичне насильство першого виду являє собою вплив на тіло людини на її тілесну недоторканність і може мати наслідки у виді заподіяння фізичного болю шкоди здоров`ю (тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості) або смерті.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні хоч не умисного але тяжкого злочину перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який призвів до серйозного травмування неповнолітньої особи, яка наразі перебуває у важкому стані в реанімаційному відділенні Хустської РЛ. У відповідності до ст.3 Конституції України людина, її життя та здоров`я визнаються найвищою соціальною цінністю. Вказані діяння у яких підозрюється ОСОБА_4 призвели до порушення Правил дорожнього руху України. Така безвідповідальна поведінка підозрюваного та його зухвале та легковажне ставлення до виконання та додержання Правил дорожнього руху України призвели до важкого травмування неповнолітньої особи, в тому числі ставить під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Викладені обставини, на переконання слідчого судді, свідчать про реальне існування ризику того, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини, може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, чинити будь-який тиск на свідків та потерпілих або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, п.51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26.06.1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою.»

Слідчий суддя з врахуванням вищенаведеного, враховує суспільний резонанс до даної події, який висвітлений в засобах масової інформації (у мережі Інтернет) вважає, що існують підстави вважати, що перебування підозрюваного під заставою матиме певні соціальні наслідки, а тому зважаючи, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 фактично вчинив із застосуванням насильства, то вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000629 від 13.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, у межах строку досудового розслідування, тобто до 11 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам процесу 18 листопада 2024 року о 10 год. 15 хв.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1