У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/4735/24

провадження № 1-кс/0285/1214/24

17 вересня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої слідчої судді………… ОСОБА_1 ,

секретаря………………………….. ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора......................................... ОСОБА_3 ,.

представників власників майна......адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 11.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор 11.09.2024 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 10.09.2024: сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спеціалізований напівпричіп марки KRONE SD 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_6 , та деревину об`ємом 33 м3, і позбавити власника та будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Клопотання обґрунтоване тим, що 10.09.2024 працівниками поліції Звягельського РВП неподалік с Таращанка Звягельського району було зупинено автомобіль DAF з напівпричіпом під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив деревину без відповідних супровідних документів. Цього ж дня проведено огляд місця події, вилучено транспортний засіб з колодами дерев у ньому, які визнані речовими доказами.

По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що вилучене майно є безпосереднім об`єктом можливих кримінально протиправних дій, зберегло на собі та містить відомості, які можуть бути використані як докази, що на його думку є підставою для накладення на нього арешту.

Представники власників вилученого майна заперечили щодо арешту, зазначивши, що усі документи на деревину підтверджені матеріалами справи та були надані водієм.

Адвокат зазначила, що доказів вчинення злочину немає, жодного повідомлення про незаконну порубку лісу в найближчій мсцевості не було, при тому, що кримінальне законодавство вимагає чіткості.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом незаконних порубки або перевезення лісу.

Ініціатор клопотання в судовому засіданні зазначив, що метою арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадження та проведення судової експертизи.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.09.2024 неподалік с Таращанка Звягельського району Житомирської області слідчим було вилучено сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спеціалізований напівпричіп марки KRONE SD 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , деревину, згідно ТНТ об`ємом 33 м3, копію договору №13 від 31.12.2023 та ТНТ №123 від 10.09.2024, які постановою слідчого 21.06.2024 визнані речовими доказами.

З копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником транспортних засобів, якими керував ОСОБА_7 , є ОСОБА_6 , зареєстрований в м Коростень Житомирської області.

Згідно практики Європейського суду з прав людини втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Таке втручання є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого державам надається право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Спеціальні підстави законного обмеження особи в реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження, як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

В обґрунтування клопотання його ініціатором також подано витяг з ЄРДР; рапорти про фіксацію отримання заяви на службу 102 про факт виявлення транспортного засобу з деревиною; протокол огляду місця події та фототаблицю до нього; протоколи допиту свідка, водія сідлового тягача; копію товарно-транспортної накладної; копію укладеного між ТзОВ «Лік-Агро 2017» та ОСОБА_8 договору №13 від 31.12.2023 про надання послуг щодо передпосівної підготовки полів; копію свідоцтв про реєстрацію сідлового тягача марки DAF та спеціалізованого напівпричіпу марки KRONE SD 27; постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також в заперечення заявлених прокурором вимог представником надано договір купівлі-продажу товару від 01.01.2024, укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 , предметом якого є дров`яна деревина промислового використання твердолисляних порід; договір від 05.04.2024 оренди транспортного засобу DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіпу KRONE SD 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 06.05.2024.

Разом з тим ні з вказаних договорів, ні з наданої водієм товарно-транспортної накладної не вбачається правомірність перевезення саме вилученої поліцейськими деревини.

Наявна у справі товарно-транспортна накладна №123 від 10.09.2024 не відповідає вимогам, встановленими ст.48 Закону «Про автомобільний транспорт» та п.11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту Україн №363.

З фототаблиці до протоколу огляду місця події видно, що колоди дерев не марковані та містять жодної бирки.

Вилучені під час огляду транспортні засоби та деревина відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а тому з метою уникнення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі наявні підстави для накладення арешту на зазначено майно з метою забезпечення речових доказів.

На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення. На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт незаконного перевезення деревини є вірогідним та достатнім для застосування щодо власника майна такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на його майно. Вважаю, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_6 .

Відтак, подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна. Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається; спосіб, у який він здійснюється, відповідає його завданням, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

В даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності особи, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Аналізуючи вищенаведені обставини, приходжу висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладення арешту на транспортні засоби лише в частині заборони права на розпорядження та відчуження. Адже автомобіль і напівпричіп є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому через заборону в законі вони не можуть бути відчужені, ними не можна розпоряджатися. Разом з тим, немає жодної процесуальної доцільності у забороні користуватися ними, позаяк у даному кримінальному провадженні проведення відповідних слідчих дій з даними транспортними засобами можливе без позбавлення права користуватися ними їх власника, який має й забезпечити належне збереження їх як речового доказу у кримінальному провадженні. Натомість в наданих матеріалах відсутні будь-які відомості на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні про арешт майна в частині заборони користуватись транспортними засобами, завдяки чому може бути виконане завдання, задля якого прокурор звернувся до суду із зазначеним клопотанням, а тому вимоги прокурора в цій частині не можна визнати слушними.

Керуючись статтями 98, 170-173, 369 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучену 10.09.2024 під час огляду місця події деревину об`ємом 33 м3 з метою забезпечення речових доказів, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Накласти арешт на вилучені 10.09.2024 під час огляду місця події сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спеціалізований напівпричіп марки KRONE SD 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належні ОСОБА_6 , з метою забезпечення речових доказів, шляхом заборони відчуження і розпорядження.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони користування вказаними транспортними засобами відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Час проголошення повного тексту ухвали 17.09.2024 о 15:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_1