Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7150/24
Номер провадження 1-кс/711/1896/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000364 від 02.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ірдинь Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, пенсіонера, працюючого на посаді робітника з благоустрою полігону твердих побутових відходів КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження №0000364, внесеного до ЄРДР 02.10.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000364, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий зазначає, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку проведення досудового розслідування стали матеріали оперативного підрозділу УСР в Черкаській області ДСР НП України, які 10.01.2023 надійшли на адресу СУ ГУНП в Черкаській області за заявою про вчинення кримінального правопорушення Голови громадської організації «Справедливість Черкащини» ОСОБА_7 .. Із заяви встановлено, що службові особи КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, 2, зареєстрованого за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Івана Мазепи, будинок 117, в умовах воєнного стану, виконуючи закупівлі за завищеними цінами сміттєвозів, контейнерів, заволоділи бюджетними коштами, чим заподіяли матеріальної шкоди місцевому бюджету.

Крім того, до СУ ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали УСР в Черкаській області ДСР НП України про вчинення кримінального правопорушення з яких вбачається, що службова особа ОСОБА_8 підприємства на території Черкаської області вимагає неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за вчинення дій, які відносяться до його компетенції.

За даним фактом СУ ГУНП в Черкаській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 05.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.08.2024 постановою прокурора Черкаської обласної прокуратури кримінальні провадження №0000364 та №0000289 об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний реєстраційний номер №0000364.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , перебуваючи, відповідно до наказу від 29.03.2019 № 23-к, на посаді начальника полігону ТПВ Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, 2, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою в розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, за попередньою змовою з іншими працівниками Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, вимагав та отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за безперешкодне завезення та захоронення відходів на територію полігону ТПВ Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0044, в адміністративних межах Руськополянської сільської ради, за межами населеного пункту с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, без оформлення будь-яких документів, за наступних обставин.

Відповідно до Статуту КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 28.03.2023 № 39-29:

П. 2.1. головною метою діяльності Підприємства є створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності середовища, захист довкілля, покращення санітарного стану та мікроклімату міста, збереження об`єктів та елементів благоустрою, у тому числі зелених насаджень від несанкціонованих сміттезвалищ, впровадження комплексу заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті, приймання, вивезення, знешкодження твердих та рідких побутових відходів.

П. 2.2. основними напрямками діяльності підприємства є: вивезення на договірних умовах від житлового фонду міста (незалежно від відомчої підпорядкованості та форми власності), шкіл, дитячих дошкільних закладів, медичних та торгівельних закладів, підприємств, організацій, установ твердих побутових відходів (ТПВ) та рідких нечистот; підбір та вивезення сміття з вулиць міста в межах, що обумовлені технічними можливостями обладнання; підбір трупів, знешкодження бездомних тварин (собак, котів) та приймання їх від населення міста і утилізація; відлов бродячих тварин, приймання тварин (собак) від населення, їх утримання, ветеринарна діяльність щодо утримання у притулках тварин; приймання і знешкодження твердих побутових відходів на сміттєзвалище, які вивозяться транспортом інших підприємств та організацій; ветеринарна діяльність; надання права користування сміттєзвалище для відбору вторинної сировини.

Рішенням Черкаської міської ради від 15.08.2023 №45-14, визначено адміністратором послуги з управління побутовими відходами на території міста Черкаси Комунальне підприємство «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради.

Відповідно до посадової інструкції начальника полігону ТПВ ОСОБА_9 , затвердженої 01.04.2019 директором Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, зокрема начальник полігону ТПВ належить до категорії керівників, який здійснює керівництво діяльністю звалищем (полігоном твердих побутових відходів - ТПВ) і підпорядковується заступнику директора підприємства. Забезпечує експлуатацію полігону ТПВ у відповідності до нормативно-правових актів, які регламентують діяльність із захоронення твердих побутових відходів. Контролює відповідність матеріалу, який призначений для захоронення, паспорту, узгодженому із СЕС.

Так, ОСОБА_9 , обіймаючи у вказаному комунальному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів з метою одержання для себе неправомірної вигоди, 02.08.2024 в ході розмови із ОСОБА_10 , висловив вимогу надання йому неправомірної вигоди у виді сплати грошових коштів в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень за безперешкодне завезення та захоронення відходів на територію полігону ТПВ Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради десяти вантажівок з побутовим та будівельним сміттям, без оформлення будь яких документів.

З метою реалізації свого умислу, 30.08.2024 ОСОБА_9 у ході телефонної розмови узгодив із робітником з благоустрою ТПВ Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради ОСОБА_5 , що останній забезпечить безперешкодне завезення на територію вказаного полігону ТПВ одного вантажного автомобіля із побутовим сміттям без його облікування, як того вимагає встановлений порядок.

Після вивантаження побутового сміття на території полігону ТПВ, 30.08.2024 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_9 , за попередньою змовою із робітником з благоустрою ТПВ Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради ОСОБА_5 , отримав неправомірну вигоду в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень за безперешкодне завезення одного вантажного автомобіля та у подальшому захоронення відходів на території вказаного полігону ТПВ, шляхом узгодження із ОСОБА_5 , що останній отримає вказану суму грошових коштів від ОСОБА_10 , що ОСОБА_5 і зробив 30.08.2024 близько 12 години 22 хвилин, перебуваючи на території полігону ТПВ, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0044, в адміністративних межах Руськополянської сільської ради, за межами населеного пункту с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , 11.09.2024 обіймаючи в комунальному підприємстві Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою іншими працівниками Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, повторно, з метою одержання для себе неправомірної вигоди, в ході розмови із ОСОБА_10 , висловив вимогу надання йому неправомірної вигоди у виді сплати грошових коштів в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень за безперешкодне завезення та захоронення відходів на територію полігону ТПВ Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради двох вантажівок з побутовим та будівельним сміттям, без оформлення будь яких документів.

Після цього, 11.09.2024 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_9 , за попередньою змовою із робітником з благоустрою ТПВ Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради ОСОБА_5 , отримав неправомірну вигоду в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень за вивезення і захоронення сміттям з одного вантажного автомобіля на територію вказаного полігону ТПВ, шляхом надання вказівки останньому отримати вказану суму грошових коштів від ОСОБА_10 , що ОСОБА_5 і зробив 11.09.2024 близько 13 години 20 хвилин, перебуваючи на території полігону ТПВ, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0044, в адміністративних межах Руськополянської сільської ради, за межами населеного пункту с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області.

Таким чином, на за версією слідства, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержані службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержані службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

11.09.2024 о 13 годині 21 хвилину, не території вищезазначеного полігону твердих побутових відходів, який розміщений в адміністративних межах села Руська Поляна Черкаського району Черкаської області на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0044, затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, робітника КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після безпосереднього отримання неправомірної вигоди від заявника ОСОБА_10 , за вказівкою ОСОБА_11 .

Також, 11.09.2024 о 13 годині 21 хвилину, затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_11 .

12.09.2024 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; даними протоколів огляду, помітки та вручення грошових коштів з додатками; даними протоколів обшуку; даними протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких корупційних злочинів, які відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Так, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, які відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційними кримінальними правопорушеннями, що унеможливлює, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, застосування іспитового строку.

Характер інкримінованих правопорушень пов`язаний з корисливою спрямованістю та використанням службового становища. Санкція відповідної частини статті відносить інкриміновані злочини до тяжких і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Як вказує слідчий, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_5 може використати наявні у нього та ОСОБА_9 засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може спробувати покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відтак, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, перебуваючи на волі та використовуючи свої набуті в ході роботи соціальні зв`язки, в тому числі і між працівниками органів місцевого самоврядування та органів влади, ОСОБА_5 може використовувати їх у своїх інтересах для впливу на свідків, які володіють інформацією щодо певних обставин у цьому провадженні, зокрема, матиме можливість безперешкодно чинити тиск на основного свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , з метою схилення останнього до зміни показів, працівників підприємства, з якими він може безперешкодно контактувати.

Відтак, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, а також з іншими зібраними доказами, останній матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності самостійно або за допомогою третіх осіб впливати на них.

Окрім того, наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників та сторін кримінального провадження, штучного створення доказів своєї невинуватості, тощо.

Окрім того, перебуваючи на волі та продовжуючи працювати в КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, пов`язаний із вимаганням та отриманням неправомірної вигоди.

На підставі вищевикладеного, слідчий вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

На переконання органу досудового розслідування, з огляду на викладене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

При визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу, слідчий посилався на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 , обставини їх вчинення, той факт що злочини вчинено під час воєнного стану, та його роль, які дають підстави вважати, що застава визначена у сумі до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не буде здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 7 ст. 194 КПК України, слідчий вважав за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки на строк не більше двох місяців:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема працівниками КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

5) здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з утриманням у Черкаському СІЗО з можливістю визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням зазначених у клопотанні обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що 11.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, які є тяжкими корупційними злочинами, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є досить обґрунтованою, зважаючи на зібрані в ході досудового розслідування докази. На думку прокурора, більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 не можливо застосувати задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом та вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, у разі засудження підозрюваного за вказаною статтею, до останнього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання, що може спонукати його до переховування від слідства та суду. Також, існує ризик впливу на свідків, зокрема на працівників підприємства, які є колегами підозрюваного ОСОБА_5 , а тому шляхом вмовлянь чи в інших спосіб, особисто чи через третіх осіб ОСОБА_5 зможе впливати на них з метою зміни наданих показів чи відмови від вже наданих показів. Також, на переконання сторони обвинувачення, у даному випадку наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 перебуваючи на волі, шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників та сторін кримінального провадження, матиме змогу штучно створити докази своєї невинуватості. Крім того, існує ризик продовження вчинити інше кримінальне правопорушення. При застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 прокурор просив визначати розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян. Саме такий розмір буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження та належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри та не доведеність існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. На її думку, надані стороною обвинувачення докази не доводять причетність її підзахисного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки він не є суб`єктом складу даних злочинів. Зазначила, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, одружений. Її підзахисний не має наміру переховуватись від слідства. Жодного аргументу на підтвердження можливого впливу на свідків у даному кримінальному провадженні не надано, як і можливість перешкоджання слідству та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначені ризики, на думку адвоката, є надуманими стороною обвинувачення. Також, просила врахувати, що застава, навіть у мінімальному розмірі, є непомірною для ОСОБА_5 , оскільки він та його дружина є особами пенсійного віку, отримують пенсію в розмірі 4000 грн. - ОСОБА_5 та 3000 грн. - його дружина. З урахуванням зазначеного, просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки даний вид запобіжного заходу є найбільш тяжким, та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання, повністю підтримавши позицію свого захисника. Додатково вказав, що він звичайний працівник та виконував вказівки керівника. Зговору з ОСОБА_11 в нього немає, ніяких коштів він ні в кого не вимагав. Він пенсіонер, на дану роботу влаштувався, щоб мати додатковий заробіток, його дружина теж пенсіонерка. Застава є для нього непомірною.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

11.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; та в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами огляду, помітки та вручення грошових коштів з додатками; протоколами обшуку; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування, на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_5 , який є підозрюваним, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалася сторона обвинувачення у клопотанні, та позицію захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторона обвинувачення в судовому засіданні посилалася на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинені ОСОБА_5 інкриміновані йому в провину злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_12 є особою пенсійного віку, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивні характеристики, одружений, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Крім того, слід враховувати, що свідками у даному кримінальному провадженні є, зокрема, працівники Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, які є колегами ОСОБА_5 , а тому останній зможе впливати на вказаних осіб з метою зміни наданих ними показів чи відмови від надання показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків..

В той же час, слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є неконкретизованим жодним чином та виступає формальним доводом обґрунтування доводів поданого клопотання.

Також, посилання прокурора, як на підставу для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає надуманим, оскільки прокурором не надано належного обґрунтування існування такого ризику, а відтак слідством не доведено, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваної та дотримання принципу верховенства права.

Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З наведеного вбачається, що метою застосування запобіжного заходу є не каральна, а забезпечувальна функція, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких підтверджено в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

При цьому, слідчий суддя враховує відомості про особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою літнього віку, пенсіонером, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до ОСОБА_5 виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним.

В той же час слідчим суддею встановлено ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та можливість впливати на свідків, а тому слідчий суддя вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно встановити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

У кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи (ч. 1 ст. 176 КПК): 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Обираючи один із запобіжних заходів, слід зважати, що їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості. Відповідно найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, а найбільш м`яким - особисте зобов`язання.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, викладенні в повідомленні про підозру, та його тяжкість, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання та особиста порука не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5

Застава, навіть у мінімальному розмірі, який для тяжких злочинів складає 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., з урахуванням майнового стану підозрюваного, який є пенсіонером, є непомірною для останнього.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованих в провину ОСОБА_5 злочинів, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23-00 години до 06-00 годин, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 листопада 2024 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність яких була доведена прокурором.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000364 від 02.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23-00 години до 06-00 години, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.11.2024 включно.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти, зобов`язавши його невідкладно прибути за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом,

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема працівниками КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, щодо обставин кримінального правопорушення, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі та участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.11.2024 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали визначити до 12 листопада 2024 року включно.

Виконання ухвали доручити працівникам СУ ГУНП в Черкаській області.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, - для відому та виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1