Провадження по справі № 1-кп/752/1145/24
У Х В А Л А

"26" квітня 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду клопотання про примусові заходи медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні № 0001591 від 09.06.2023

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

законного представника - ОСОБА_7 ,

експерта - ОСОБА_8

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва з Голосіївської окружної прокуратури м. Києва надійшло клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001591 стосовно ОСОБА_3 , яке призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду, після дослідження наданих прокурором документів, захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про призначення стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи. В обґрунтування вимог захисник посилався на те, що попередня експертиза була амбулаторною та під час її проведення лікар-експерт спілкувався з його підзахисним 10 хвилин, тому, на його думку, висновок щодо виду примусового заходу, визначеного як поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування, є неповним. Також звертав увагу на сплив часу з моменту проведення попередньої експертизи.

Ухвалою суду від 17.01.2024 клопотання сторони захисту було задоволено та призначена повторна стаціонарна судова-психіатрична екпертиза, проведення якої доручено ДУ Інституту судової експертизи.

Між тим, дослідження не проведено, оскільки листом від 27.02.2024 ДУ «Інституту судової експертизи» повернула без виконання, посилаючись на те, що таке дослідження може бути проведено Львівською філією.

Вказані обставини стали підставою для відновлення провадження.

Допитаний в судовому зсіданні експерт ОСОБА_9 , висновок наданий ним 01.08.2023 за клопотанням слідчого щодо наявного у ОСОБА_3 психологічного розгляду та необхідності застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру підтримав. Не заперечував, що стан ОСОБА_3 з моменту проведення дослідження міг покращитися, між тим, останній не взмозі позбавитися він наявного у нього психологічного розладу. Загострення та/або погіршення стану може відбутися у будь-який момент. Він в судовому засіданні не може надати відповідь на питання якого саме виду примусового заходу медичного характеру потребує ОСОБА_3 .. Таке питання може бути вирішено під час проведення амбулаторної експертизи.

Після допиту в судовому засіданні експерта, захисник змінив клопотання та просив призначити повторну амбулаторну судово-психіатричну екпертизу.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Законний представник підтримала клопотання адвоката. Пояснила суду, що вона та матір багато років опікуються щодо ОСОБА_3 . Він постійно проходить лікування у «Медичному закладі з надання психіатричної допомоги», неагресивний щодо себе та оточуючих. Від лікування йому стає легше. Також зазначила, що він має ряд захворювань, тому такий вид лікування як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги є занадто суворим. Запевнила, що вона забезпечить явку свого брата до експертної установи.

ОСОБА_3 надав свою згоду на проведення екпертизи.

Суд, вирішуючи клопотання сторони захисту, дослідивши висновок судово-психіатричного експерта №787 від 01.08.2023, допитавши експерта, прийшов до наступного.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 787 від 01.08.2023, яка проведена на підстави постанови слідчого від 21.07.2023, експерт ОСОБА_8 надав висновок про те, що ОСОБА_3 на момент проведення експертизи та у період часу, коли було вчинено діяння, у вчинені якого він підозрюється, страждав та страждає на шизофренію параноїдну, дефектний стан, у зв`язку з чим він не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню суспільно-небезпечних діянь.

Згідно із ст. 3 закону України «Про судове експертизу» судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Види примусових заходів медичного характеру, визначені у ст. 94 КК України, згідно якої вони визначаються залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб. Такими заходами є надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, або з посиленим наглядом, або із суворим наглядом.

З урахуванням викладеного висновок експерта про необхідність поміщення ОСОБА_3 в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування є неповним. Не наданий висновок щодо виду примусових заходів медичного характеру відповідно до ст. 94 КК України. Корім того, оскільки висновок експерта є доказом та підлягає оцінці, суд також звертає увагу на те, що вирішення питання щодо визначення конкретного виду примусових заходів медичного характеру, повинно бути обґрунтовано.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Суд погоджується з доводами сторони захисту про доцільність призначення саме повторної амбулаторної експертизи, відповідно до вимого п. 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, оскільки вважає, що сплив значного часу після проведення попереднього освідування ОСОБА_3 , який за слів захисника та законного представника регулярно проходить лікування, міг на психічне здоров`я останнього. Такі обставини також можуть вплинути на визначення виду примусових заходів медичного характеру.

Провадження у справи підлягає зупиненню на час проведення експертизи, оскільки суд знаходиться на стадії завершення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Керуючись ст.7, 8 Закону України «Про судову експертизу», Порядком про проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗУ від 08.05.2018р. за № 865, ст. 350 КПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), суд -

постановив:

Призначити у кримінальному проваджені № 0001591 від 09.06.2023 повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити питання:

- яким психологічним розладом страждає ОСОБА_3 на момент проведення екпертизи?

- чи потребує ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру? Якщо потребує, то якого саме виду заходу з тих, що визначені у ст. 94 КК України ?

Проведення експертизи доручити експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Кількісний склад експертів (одноособовий або комісійний) встановити керівником експертної установи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальності, передбачену ст. 384, 385 КК України за надання неправдивих висновків та за відмову від виконання покладених на них обов`язків.

В розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження, а також направити ОСОБА_3 , забезпечення явки якого до експертної установи покласти на законного представника ОСОБА_7 .

На час проведення експертизи, провадження по справі зупинити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1