СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6351/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002875 від 13.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, яке подано до суду засобами поштового зв`язку, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 17.09..2024 за адресою АДРЕСА_1 де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , в порядку ст. ч.3 ст.233 КПК України в ході якого було вилучено предмети на які слідчий просить накласти арешт.

Обґрунтовуючи дане клопотанням зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.09.2024, в денний час доби, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув наркотичні засоби, психотропні речовини.

Відомості за даним фактом на підставі ст.214 КПК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002875 від 13.09.2024 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13.09.2024 під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України, у останнього було вилучено мобільний телефон марки «Samsung», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 який було поміщено до спец-пакету ICR0101455, рюкзак синього кольору, термос, чайна ложка, павербанк, грошові кошти в сумі 30 гривень (монетами), які було поміщено до спец-пакету PSP4194396, згорток ізоленти білого кольору в середині якого поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спец-пакету ICR0101454.

Виявлені речі поміщено до спец-пакетів експертної служби поліції та вилучено, оскільки вони мають ознаки речових доказів в кримінальному провадженні, можуть бути використанні для доведення вини ОСОБА_5 .

Вилучене в ході затримання по ст. 208 КПК України майно є доказом злочину, а саме мобільний телефон з сім картами мобільних операторів використовувались останнім для налагодження зв`язку з метою реалізації наркотичних засобів та психотропних речовин іншим особам, також вказаний мобільний телефон, підлягає під ознаки конфіскації у підозрюваного, у разі визнання його винним у скоєнні злочину, в якому останній підозрюється, також в мобільному телефоні ОСОБА_5 може міститись інформація про осіб, які збували йому наркотичні засоби, а також осіб та інформацію про збут останнього наркотичних засобів та перерахування коштів за придбання заборонених в обігу речовин. Окрім цього є підстави вважати, що вищевказані особисті речі вилучені при затриманні ОСОБА_5 отриманні ним в ході злочинної діяльності, підлягають під ознаки конфіскації у підозрюваного, у разі визнання його винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 307 КК України.

14.09.2024слідчим Святошинського УП ГУНП в м. Києві на підставі ч.3 ст.233 КПК України враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний з переслідуванням особи, що вчинила тяжке кримінальне правопорушення, з метою врятування майна, виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що дану слідчу дію необхідно провести відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, та у розумні строки, беручи до уваги повноту процесуального розслідування, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , оскільки на момент проведення вказаної слідчої дії у слідчого були підстави вважати, що там зберігають наркотичні засоби та психотропні речовини, які останній мав розповсюдити на території міста Києва шляхом закладок, чим вчинити тяжкий злочин. ОСОБА_5 в ході затримання вказав, що у вказаній квартирі проживає разом зі своїми батьками. Виникли підстави для вжиття невідкладних заходів, спрямованих проти незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними.

В ході обшуку виявлено та вилучено:

-2 (два) поліетиленових пакета з пазовим замком в середині яких знаходиться порошкоподібна речовина, які поміщено до спец-пакету WAR1146457;

-поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого знаходиться кристалоподібна речовина світлого кольору, який поміщено до спец-пакету PSP2165644;

-поліетиленові пакети з пазовими замками, які поміщено до спец-пакету SUD3092418;

-ваги в кількості 2 (дві) шт., які поміщено до спец-пакету WAR1314121;

-мотки ізоленти та моток фольги, які поміщено до спец-пакету EXP0170900;

-поліетиленові пакети в середині з нашаруванням, які поміщено до спец-пакету WAR1146453;

-три банківські карти, банків «Приватбанк» та «Монобанк», які поміщено до спец-пакету EXP0170899;

-мобільний телефон марки «Samsung», синього кольору (у зв`язку з несправністю екрану «imei» встановити не вдалося), який поміщено до спец-пакету WAR1314122.

Виявлені речі поміщено до спец-пакетів експертної служби поліції та вилучено, оскільки вони мають ознаки речових доказів в кримінальному провадженні, можуть бути використанні для доведення виниОСОБА_5 .

Вилучене в ході затримання по ст. 208 КПК України, а також в ході обшуку майно ОСОБА_5 є доказом злочину, мобільні телефони та картки операторів мобільного зв`язку використовувались останнім для налагодження зв`язку з метою реалізації наркотичних засобів іншим особам, також вказані мобільні телефони вилучені у ОСОБА_5 підлягають під ознаки конфіскації у підозрюваного, у разі визнання його винним у скоєнні злочину, в якому останній підозрюється, також в мобільних телефонах затриманого може міститись інформація про осіб, які збували йому наркотичні засоби, а також осіб та інформацію про перерахування коштів за придбання наркотичних засобів. Електронні ваги та поліетиленові пакетики, підтверджують факт того, що ОСОБА_5 особисто здійснював розфасовку та пакування закладок, які в подальшому розкладав в Святошинському районі м Києва. На банківських рахунках вилучених банківських карток може міститься інформація з приводу отримання ОСОБА_5 грошових коштів за збут ним наркотичних засобів.

Слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві, прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України, винесено мотивовану постанову про визнання речових доказів вищевказаних вилучених речей.

На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий та/або прокурор не з`явились, слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2024 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було проведено обшук в прядку ч.3 ст.233 КПК України та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 14.09.2024 р. вказане майно визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді від 16.09.2024 р. надано дозвіл на проведення обшуку.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є речовими доказами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою попередження пошкодження майна або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на майно шляхом накладення заборони на його користування та розпорядження, яке є співрозмірним обмеженням права власності, яке відповідає завданням кримінального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002875 від 13.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 13.09.2024 у ОСОБА_5 під час затримання та 14.09.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон марки «Samsung», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 який було поміщено до спец-пакету ICR0101455;

-мобільний телефон марки «Samsung», синього кольору (у зв`язку з несправністю екрану «imei» встановити не вдалося), який поміщено до спец-пакету WAR1314122;

-поліетиленові пакети з пазовими замками, які поміщено до спец-пакету SUD3092418;

-ваги в кількості 2 (дві) шт., які поміщено до спец-пакету WAR1314121;

-мотки ізоленти та моток фольги, які поміщено до спец-пакету EXP0170900;

-три банківські карти, банків «Приватбанк» та «Монобанк», які поміщено до спец-пакету EXP0170899,

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1