В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0001120 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мелені Коростенського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.12.2007 року вироком Бердичівського міського суду Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком - 2 роки;

- 12.06.2008 року вироком Бердичівського міського суду Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком - 2 роки, на підставі ухвали Бердичівського міського суду Житомирської області від 25.05.2009 року направлений для відбуття призначеного покарання, 22.07.2011 року звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання - 1 рік 10 місяців;

- 06.02.2012 року вироком Солом`янського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, 23.05.2014 року звільнений з Райківської ВК №73 Житомирської області по відбуттю строку покарання;

- 02.04.2015 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, 06.04.2016 року звільнений з Бучанської ВК №85 Київської області по відбуттю строку покарання;

- 02.11.2016 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, 29.02.2020 року звільнений з Бучанської ВК №85 Київської області по відбуттю строку покарання;

- 09.03.2021 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.08.2022 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.309, ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 12.07.2024 року звільнений по відбуттю строку покарання,

- 26.08.2024 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 30.07.2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 , де біля одного із житлових під`їздів на землі, знайшов картонну коробку з-під сірників. Після чого, ОСОБА_3 підняв із землі знайдений ним картонний коробок з-під сірників та, відкривши його, виявив всередині фрагмент блістера, в якому знаходилась одна таблетка білого кольору. Будучи особою, що вживає наркотичні засоби, ОСОБА_3 зрозумів, що знайшов чиюсь «закладку» наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадону. Після чого, ОСОБА_3 уважно роздивився фрагмент блістера, в якому знаходилась одна таблетка білого кольору, та, впевнився, що дана таблетка білого кольору, містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, тим самим вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадону.

В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований. на незаконне зберігання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадону. Продовжуючи задумане, ОСОБА_3 помістив незаконно придбаний ним фрагмент блістера, в якому знаходилась одна таблетка білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, до картонної коробки з-під сірників, яку в свою чергу поклав до правої кишені штанів, в які він був одягнений та став незаконно зберігати його при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_3 зберігаючи при собі картонну коробку з-під сірників, в якій знаходився фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, пішов по своїм особистим справам.

В цей же день, а саме 30.07.2024 року, о 17 годині 20 хвилин, за адресою: м.Київ, вул.Миропільська, 15, дільничними офіцерами поліції Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі одну таблетку, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон.

В подальшому, 30.07.2024 року, в період часу з 18 години 04 хвилин до 18 години 11 хвилин, за адресою: м.Київ, вул.Миропільська, 15 , співробітниками поліції, у присутності двох понятих, із застосуванням відеозапису, було проведено особистий обшук ОСОБА_3 в ході якого, в правій кишені штанів було виявлено та вилучено картонну коробку з-під сірників, в якій знаходився фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, масою 0,022 г, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/44416-НЗПРАП від 06.08.2024 року:

1. У наданій на дослідження таблетці білого кольору міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

2. У наданій на дослідження таблетці білого кольору міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) в таблетці складає 0,022 г.

Метадон (фенадон) згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним (справа «Ізмайлов проти Росії», «Бакланов проти Росії», «Фрізен проти Росії»).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст.59-1 КК України.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, спосіб життя (раніше неодноразово судимий, не одружений, на даний момент офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності його особи), відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме класифікацію за ст.12 КК України, яка визначається не тільки положеннями ст.12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено кримінальне правопорушення; вчинення кримінального правопорушення було припинено лише втручанням правоохоронного органу; суспільній небезпечності останнього, яке передбачено розділом XIII особливої частини КК України "Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення", що відносяться до діянь, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів; можливих наслідків від вчинення даної категорії кримінальних правопорушень, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст.59-1 КК України, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п.3 ч.3 ст.59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), а також виконувати заходи передбачені пробаційними програмами.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, таке покарання у вигляді пробаційного нагляду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва від26.08.2024 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду;

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та те, що даний злочин вчинено ОСОБА_3 до ухвалення відносно нього вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 26.08.2024року, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При застосуванні положень ст.70 КК України судом також враховано те, що законодавець чітко визначив момент у часі, що обумовлює слушність застосування правила визначеного ст.70 КК України - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили, в той час, як в постанові від 01 червня 2020 року в справі №766/39/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи при визначенні остаточного покарання та правил, на підставі яких воно має бути сформованим, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набранням ним законної сили.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 3029 гривень 12 копійок за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні №0001120 (висновок №СЕ-19/111-24/44416-НЗПРАП від 06.08.2024 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч.ч.2, 3 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконати заходи, передбачені пробаційними програмами «Зміна прокримінального мислення» та «Попередження вживання психоактивних речовин».

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вирком Дніпровського районного суду м.Києва від 26.08.2024 року, більш суворим, призначеним даним вироком, у вигляді 3 (трьох) років пробаційного нагляду, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч.2, 3 ст.59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконати заходи, передбачені пробаційними програмами «Зміна прокримінального мислення» та «Попередження вживання психоактивних речовин».

Строк відбуття покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , на підставі ч.1 ст.49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Матеріали кримінального провадження №0001120 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/14721/24.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази: таблетку білого кольору міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), масою 0,022 г,що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, - знищити.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1