Справа №333/9778/24
Провадження №1-кс/333/3151/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001687 від 09.11.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001687 від 09.11.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 09 листопада 2024 року, приблизно в період часу з 11:48 до 14:00 години, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи спільний злочинний умисел на вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось в нанесенні чисельних ударів кулаками рук та дерев`яною палицею в область ніг та тулубу, висловили вимогу до ОСОБА_10 щодо оплати 10 000 доларів США в рахунок погашення боргу, якого у дійсності не існувало, потерпілий ОСОБА_10 , усвідомлюючи чисельну перевагу та реальність погроз своєму життю та здоров`ю підкорився незаконним вимогам ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , повідомив при цьому що вказані грошові кошти передасть найближчим часом.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що кваліфікується як: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, 09 листопада 2024 року, приблизно о 11:48 годині, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на позбавлення волі людини, з корисливих мотивів, з погрозою насильства над потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , з погрозою насильства над потерпілим висловили вимогу до ОСОБА_10 щодо оплати неіснуючого боргу. Далі, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 почали наносити удари в область голови та тулубу потерпілого, обмежуючи право пересування та на обрання місцезнаходження, після цього проти волі заштовхали до приміщення під`їзду вищевказаного будинку.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 затягли потерпілого ОСОБА_10 до квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, де продовжили вимагати грошові кошти, неіснуючого боргу. Для прискорення прийняття рішення потерпілим ОСОБА_10 схопив деревинну палицю і нанесли близько п`яти ударів по тілу ОСОБА_10 , а також наносили близько п`яти ударів кожен по тулубу і ногам потерпілого, між ударами ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 наносили ляпаси своїми руками по обличчю ОСОБА_10 , при цьому словесно ображали, принижували честь потерпілого. Після продавлення волі, ОСОБА_10 , усвідомлюючи реальність погроз своєму життю та здоров`ю, розуміючи, чисельну перевагу, погодився повернути неіснуючий борг та лише після оплати неіснуючого боргу, отримав реальну можливість самостійно обирати своє місцезнаходження та пересуватися за власним бажання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань.

У вчиненні злочину підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, українець, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

09.11.2024, слідчим слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речові докази.

10.11.2024 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування вищевказаними матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ;

протоколом обшуку кв. АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено речові докази;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 .

У зв`язку з цим слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків (офіційно не працевлаштований), з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце проживання, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, факти наявності конфліктної ситуації потерпілим, а також застосування насильства до останнього. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення кримінальної відповідальності та суворого покарання, може незаконно впливати на свідків шляхом їх залякувань.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, виконання умов зазначених запобіжних заходів підозрюваним нічим не гарантовано;

особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з чим, слідчий звернулася із вищезазначеним клопотанням.

У судовому засіданні ст. слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та послався на те, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки має житло, зазначив, що потерпілого не знає, є внутрішньо переміщеною особою та потребує лікування.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію підзахисного, заперечував проти задоволення клопотання,оскільки відсутні ризики, зазначені слідчим у клопотанні, просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001687 від 09.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом обшуку кв. АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено речові докази; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків (офіційно не працевлаштований), з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання;

Окрім того, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце проживання, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, факти наявності конфліктної ситуації потерпілим, а також застосування насильства до останнього. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення кримінальної відповідальності та суворого покарання, може незаконно впливати на свідків шляхом їх залякувань.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані, що його характеризують, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001687 від 09.11.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання, а саме з 20 години 50 хвилин 09 листопада 2024 року.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 20 годин 50 хвилин 07 січня 2025 року включно. Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та оголошений о 15 год. 30 хв. 15 листопада 2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1