Справа № 515/1270/24
Провадження № 1-кп/513/164/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 02 травня 2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Татарбунари Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 02 травня 2024 року о 09 годині 57 хвилин, перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину ТМ «Аврора» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час дії воєнного стану на території держави, який був введений відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжувався, востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 за №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (до 14 травня 2024 року), помітила на другій знизу полиці торгівельного стелажа мобільний телефон синього кольору марки «Apple iPhone 11 Pro Max» і в цей час у неї виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Далі, керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з полиці стелажу вищевказаного магазину викрала мобільний телефон синього кольору марки «Apple iPhone 11 Pro Max», об`ємом пам`яті 256 ГБ, вартістю 16 269,33 грн, який належить потерпілій ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_4 з місця події зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

12 вересня 2024 року до Саратського районного суду Одеської області разом з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, просивла суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні наголосив, що затвердження угоди відповідає вимогам КПК України, а укладення угоди є добровільним зі сторони обвинуваченої, без застосування будь-якого примусу, погроз чи не відображених в угоді обіцянок.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами вид та міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження була повідомлена, в порядку та строки визначені ст. 135 КПК України, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Підтверджує раніше подану заяву прокурору про дачу згоди на укладення угоди між обвинуваченим та прокурором про визнання винуватості. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Шкода відшкодована у повному обсязі.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд визнав за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_6 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти відповідні рішення, в тому числі положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що узгоджується з положеннями ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства і не порушує законних прав та інтересів сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості

З угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 вбачається, що сторони наполягають на затвердженні угоди, даний факт ОСОБА_4 у присутності адвоката ОСОБА_5 підтвердила у судовому засіданні.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд знаходить вину ОСОБА_4 повністю доведеною і вважає, що дії останньої слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

При її затвердженні та узгоджені міри покарання, враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50,65 КК України, оскільки визначена у межах ч.4 ст. 185 КК України та з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, щиро кається у вчиненому, має місце реєстрації та проживання, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, офіційно непрацевлаштована.

Суд, враховуючи усі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, 374, 474, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 13 серпня 2024 року про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю на один рік шість місяців, якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 3786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість грн 40к.)

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 01 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон синього кольору марки «Apple iPhone 11 Pro Max» у чохлі світло-рожевого кольору, з сім карткою оператора ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_1 , вважати повернутим власнику; п`ять відеозаписів з камер відеоспостереження, що встановлені в магазині ТМ «Аврора» за 02 травня 2024 року за період часу з 09:30 по 10:30, які записані на DVD-R-диск, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1