Справа № 553/1832/23
Провадження № 1-кп/553/492/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16.08.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження № 0000365 від 10.03.2023, № 0000313 від 16.06.2023, № 0000147 від 20.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 128, частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Ленінському районному суді міста Полтави перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000365 від 10.03.2023, № 0000313 від 16.06.2023, № 0000147 від 20.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 128, частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

Від захисника ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченій ОСОБА_4 , який полягає в покладенні на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 09.08.2024 набрав законної сили ЗУ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024. Враховуючи, що кримінальна протиправність діяння, передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, які інкримінуються ОСОБА_4 , декриміналізовано, просить суд вирішити питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання. Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу просила також врахувати тривалість перебування ОСОБА_4 під вартою, її стан здоров`я, відшкодування нею збитків потерпілим, визнання нею своєї вини у повному обсязі. Такий вид запобіжного заходу в повній мірі забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити. Зазначила, що не має наміру переховуватися від суду.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов висновку про таке.

Під час досудового розслідування слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави 30.11.2023 застосував до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 15 год. 18 хв. 29 листопада 2023 року до 15 год. 18 хв. 27 січня 2024 року з визначенням застави у розмірі 53 680 грн. Ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 25.01.2024, 14.03.2024, 09.05.2024 та від 03.07.2024 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.08.2024, включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 к.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 128, частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

Згідно діючого Кримінального процесуального кодексу України, підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися суддею при застосуванні запобіжного заходу, зменшення встановлених ризиків, тощо.

Під час обрання запобіжного заходу та продовження строку його дії, судом було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 перебуває під вартою більше восьми місяців, під час розгляду кримінального провадження обвинувачена висловила своє критичне ставлення до інкримінованих їй кримінальних правопорушень, відшкодувала збитки потерпілим. На даний час судовий розгляд майже завершено.

Таким чином, ризики, що бралися до уваги під час застосування запобіжного заходу зі спливом часу суттєво зменшилися, та, за наявності нових обставин, які не розглядалися під час застосування та продовження тримання під вартою, відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п. 47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та ОСОБА_6 проти Франції».

У рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її тримання під вартою.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне змінити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме на особисте зобов`язання.

Змінюючи обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 та 4 ч. 5 ст.194 КПК України.

Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 195, 201, 331, 350 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання задовольнити.

Змінити стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступних обов`язків:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту (м. Полтава), в якому вона проживає;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування, що не пов`язане із участю в процесуальних діях, із потерпілим та свідками.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків до 16.10.2024, включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та захиснику.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 16.08.2024.

Головуючий ОСОБА_1