Справа №753/7563/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4001/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника військової частини ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, 16 квітня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання.

Своє рішення суд мотивував тим, що під час дослідження особової справи засудженого судом було встановлено, що за період відбування покарання засудженим ОСОБА_7 у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_1 з 03 квітня 2023 року до 24 квітня 2024 року, тобто протягом року, його поведінка не була сумлінною, а процес його виправлення та перевиховання не був стабільним та послідовним з урахуванням того, що засуджений ОСОБА_7 маючи невідбутим більше як половини від призначеного йому судом строку покарання, жодних висновків для себе не зробив та вчинив грубе порушення військової дисципліни, за що до нього 07 липня 2023 року було застосований захід стягнення у виді догани. При цьому заходи заохочення, в порядку ст. 81 КВК України до засудженого за весь період відбування покарання не застосовувались

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник засудженого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, невмотивованою та такою, що постановлена всупереч вимогам Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначає, що згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 09.02.2023 року визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 62, 69 КК України у виді тримання під вартою в дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахується із часу його затримання 15.12.2022 року.

Захисник, зазначає, що на час звернення із клопотання до суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 відбув дві третини призначеного судом покарання, тобто фактично відбув 16 місяців та 9 календарних днів призначеного Московським районним судом м. Харкова покарання.

Апелянт, вказує, що ОСОБА_7 прагне повернутися до виконання своїх службових обов`язків командира бойової машини 1 взводу протитанкових керованих ракет 2 батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 та продовжити виконувати свій конституційний обов`язок з захисту Батьківщини, що безсумнівно свідчить про його виправлення та високі моральні якості, як військовослужбовця.

Отже, захисник зазначає, що беручи до уваги ведення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, воєнних дій по всій території України, оголошення і проведення мобілізації, з огляду на поведінку ОСОБА_7 , заважаючи на необхідність підтримання Збройних Сил України з метою надання відсічі збройної агресії та сприяння обороні України шляхом максимального широкого залучення громадян України, військовослужбовців для забезпечення воєнної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності держави, стримування і відсічі і той факт, що засуджений ОСОБА_7 зробив для себе висновки та бажає захищати нашу рідну країну.

Таким чином, сторона захисту переконана, що засуджений ОСОБА_7 , за час фактичного відбування покарання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців довів своє виправлення, та із урахуванням фактичного відбуття ОСОБА_7 двох третин призначеного йому судом покарання є підставою для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

пояснення засудженого ОСОБА_7 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення представника військової частини ОСОБА_9 , який поклався на розсуд суду,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним законом.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного за умисний тяжкий злочин.

Як випливає з матеріалів провадження, на час звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засуджений відбув більш ніж 2/3 строку призначеного покарання, призначеного вироком Московського районного суду міста Харкова від 09.02.2023.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Судом першої інстанції в повній мірі надано оцінку особі засудженого ОСОБА_7 , який, відповідно службової характеристики, за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 солдат змінного складу ОСОБА_7 характеризується посередньо, як не вибагливий до себе військовослужбовець. Схильний до порушення військової дисципліни та розпорядку дня. На заняттях не проявляє зацікавленість та активність. Навчальну програму не засвоює. Не вивчає військову справу. Не засвоює все чому навчають командири. У колективі не користується повагою. У ставленні до себе не вимогливий, правила носіння військової форми одягу порушує. У стройовому відношенні не підтягнутий. Не виявляє повагу до командирів і старших за військовим званням. Накази та вказівки безпосередніх та прямих начальників виконує не завжди вчасно та неохоче. Військові статути ЗСУ та основні керівні документи не знає взагалі. У роботі не проявляє ініціативу. Самостійно працювати не вміє, потребує постійного нагляду та допомоги з боку безпосередніх командирів. Функціональні обов`язки не виконує. Фізично розвинутий задовільно. За характером неврівноважений.

За змістом службової картки за місцем відбування покарання на ОСОБА_7 вбачається, що останньому не оголошувались заохочення та до нього застосовувались стягнення, зокрема за грубе порушення військової дисципліни.

Також, які вірно встановлено судом першої інстанції, а саме під час дослідження особової справи засудженого ОСОБА_7 , за період відбування покарання останній у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців у військовій частина НОМЕР_1 з 03.04.2023 до 24.04.2024, тобто протягом року, його поведінка не була сумлінною, а процес його виправлення та перевиховання не був стабільним та послідовним з урахуванням того, що засуджений ОСОБА_7 маючи невідбутим більше як половини від призначеного йому судом строку покарання, жодних висновків для себе не зробив та вчинив грубе порушення військової дисципліни, за що до нього 07.07.2023 було застосований захід стягнення у виді догани. При цьому заходи заохочення, в порядку ст. 81 КВК України до засудженого за весь період відбування покарання не застосовувались.

Крім того, під час апеляційного розгляду провадження за клопотанням представника військової частини НОМЕР_1 , до матеріалів справи було долучено, зокрема, копію довідки № 5 про нанесення травми засудженому військовослужбовцю обліковано у період з 00.00 07.04.2024 до 00.00 08.04.2024, зареєстрованої за № 53/2336 від 08.04.2024, щодо факту нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень іншому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 та можливого факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 406 КК України. Копію довідки № 08 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, зареєстрованої за № 53/3157 від 17.05.2024, щодо факту непокори, вчиненої в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, та можливого факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

З долученої та дослідженої судом апеляційної інстанції службової картки солдата змінного складу ОСОБА_7 , вбачається, що останній мав заохочення, зокрема від 27.07.2024, 29.07.2024, 02.08.2024, 07.08.2024, 05.09.2024, 12.09.2024, 16.09.2024, у виді подяк. Також вбачається накладення на ОСОБА_7 стягнення у виді суворої догани від 17.05.2024 за грубе порушення військової дисципліни та режиму тримання.

Враховуючи зазначені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_7 , оскільки відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Доводи апеляційної скарги про високу вмотивованість засудженого ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем та має бажання продовжити військову службу та боронити Україну з огляду на введення в країні воєнного стану, не можуть слугувати підставами вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Оскільки застосування інституту умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не є обов`язком суду, а досліджені докази та відомості про особу засудженого ОСОБА_7 не дають підстав для переконливих висновків про виправлення засудженого за короткий термін відбування призначеного покарання, то колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її зміни чи скасування та задоволення апеляційної скарги сторони захисту не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4