печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004418 від 25.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 1, 2, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, наказом командувача Національної гвардії України від 26.06.2017 № 46о/с лейтенанта ОСОБА_7 призначено на посаду командира взводу матеріально-технічного забезпечення другого батальйону оперативного призначення (змішаного) (НОМЕР_3) та командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2017 №128 лейтенанта ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Встановлено, що в не встановлений досудовим розслідуванням дату та час, проте не раніше 18.10.2023 року, при невстановлених обставинах, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, отримав замовлення на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за невстановлену досудовим розслідуванням грошову винагороду, сума якої не менша за 37 000 доларів США, безпосередньо, або із залученням інших осіб, тобто вчинити умисне протиправне заподіяння смерті двом особам.

Відповідно до домовленості з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_5 повинен був прибути до міста Буча Київської області та, у подальшому, безпосередньо, або із залученням інших осіб, спланувати та здійснити умисне вбивство ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_5 розуміючи, що самостійно не зможе реалізувати умисне вбивство ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 , у не встановлену досудовим розслідуванням дату та час та у не встановленому місці визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора запропонував близьким знайомим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 які будучи військовослужбовцями мають навики використання та застосування вогнепальної зброї та спеціальних засобів, спільно вчинити умисне вбивство ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на замовлення невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, на що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 надали свою згоду, після чого стали готуватися до його вчинення.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 та малолітньому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 розробили злочинний план із розподілом ролей, відповідно до якого ОСОБА_5 будучи організатором вчинення протиправного заподіяння смерті на замовлення потерпілих ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 повинен був показати ОСОБА_7 місце проживання потерпілого ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 , розвідати оточуючу обстановку та в день вчинення кримінального правопорушення координувати ОСОБА_7 та ОСОБА_10 щодо подальших дій та їхньому поверненню до міста Харків, після чого ОСОБА_7 будучи виконавцем вчинення умисного вбивства на замовлення потерпілих ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 разом із пособником ОСОБА_10 який мав спостерігати за оточуючою обстановкою з метою забезпечення безпеки ОСОБА_7 під час події кримінального правопорушення, повинні були вчинити умисне вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб на виконання умисного вбивства на замовлення особи матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою забезпечення подальшого вбивства ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 , підшукали знаряддя вчинення злочину, а саме: пістолет «ПМ» калібру 9х18 мм., набої до нього калібру 9х18 мм., балаклави, бафи та темний верхній одяг, встановили місце проживання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , та з 11.10.2023 почали слідкувати за будинком потерпілих по АДРЕСА_1 .

На виконання розробленого плану та з урахуванням розподілених ролей 11.10.2023, приблизно о 17 год 00 хв (точний час не встановлено) ОСОБА_5 та ОСОБА_7 прибули до будинку по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 показав ОСОБА_7 місце проживання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та загальну обстановку на місці майбутнього вчинення злочину.

У подальшому, 19.10.2023, приблизно о 20 год 00 хв, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 реалізуючи спільний злочинний умисел знову прибули до будинку по АДРЕСА_1 та, перебуваючи біля вказаного будинку, розвідали оточуючу обстановку, переконалися, що автомобіль яким здійснює керування ОСОБА_8 та котрим вранці завозить до дитячого садка малолітнього сина ОСОБА_9 , перебуває саме за вказаною адресою, потерпілі знаходяться за місцем мешкання, спланували шляхи підходу та відходу до місця вчинення кримінального правопорушення, після чого покинули місце події.

Надалі, з метою реалізації спільного злочинного умислу 25.10.2023, приблизно о 05 год 12 хв, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , одягнені у заздалегідь підготовлений темний одяг, балаклаву, баф та картузи для конспірації, прибули до будинку по АДРЕСА_1 із невстановленим досудовим розслідуванням самозарядним пістолетом «ПМ» калібру 9х18 мм. та набоями до нього калібру 9х18 мм., очікували коли потерпілі вийдуть з будинку, сядуть до автомобіля та ворота двору автоматично відчиняться, заздалегідь розподіливши ролі, відповідно до яких ОСОБА_7 повинен був протиправно заподіяти смерть потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом спричинення вогнепальних поранень в результаті здійснення пострілів в потерпілих із вказаного пістолету, а ОСОБА_10 повинен був спостерігати за оточуючою обстановкою, забезпечити безпеку ОСОБА_7 в момент нападу на потерпілих, а також увімкнути на телефоні навігатор з картою для швидкої втечі з місця події по заздалегідь спланованому маршруту із використанням заздалегідь підготовленого невстановленого слідством транспортного засобу.

У подальшому, 25.10.2023, приблизно о 09 год 30 хв точний досудовим розслідуванням час не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_1 , реалізуючи спільний злочинний умисел відповідно до заздалегідь розподілених ролей, будучи виконавцем вказаного кримінального правопорушення, діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання умисного вбивства на замовлення особи матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, тобто, діючи з метою умисного вбивства ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 , дочекавшись коли потерпілі сядуть до автомобіля та в момент автоматичного відкриття воріт двору підбіг впритул до автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_11 , а позаду ОСОБА_11 на задньому сидінні - малолітній ОСОБА_9 , здійснив 8 пострілів із невстановленого пістолету в автомобіль та віконну раму з боку де сиділи ОСОБА_11 та малолітній ОСОБА_9 та влучив у ліву частину кузову в ділянці пасажирського салону, водійські дверцята та скло автомобіля, після чого залишив місце події разом з ОСОБА_10 , тобто, будучи виконавцем вказаного злочину, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з обставин, які не залежали від його волі, так як через кузов тонованого автомобіля не бачив місць влучання куль та витратив всі наявні набої якими був споряджений пістолет марки «ПМ» калібру 9х18.

В результаті вказаних пострілів потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді дотичного вогнепального поранення черевної стінки зліва у вигляді садна на тлі синця, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпілий ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не отримав.

У свою чергу ОСОБА_10 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, реалізуючи спільний з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинний умисел, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи пособником вказаного злочину, спостерігав за оточуючою обстановкою з метою попередження ОСОБА_7 в разі появи сторонніх осіб та забезпечення безпеки останнього під час протиправного заподіяння смерті потерпілим, після чого залишив місце події разом з ним відповідно до маршруту, який був відкритим на карті навігатора в мобільному телефоні ОСОБА_10 та котрий в подальшому координував ОСОБА_5 як організатор вказаного злочину.

За вищевказаних обставин, ОСОБА_5 , на замовлення невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, організував вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_7 за пособництва ОСОБА_10 , вчинили, на замовлення, з корисливих мотивів, закінчений замах на вбивство ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно зі ст. ст. 41, 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із п. 4 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських організацій, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» «Додатку №1» до постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян, серед іншого, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що передбачають окрім іншого: визначення основних умов, вимог, правил і системи заходів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин в Україні; ліцензування відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження системи дозволів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за дотриманням дозвільних документів; застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та встановлення квот, у межах яких здійснюються виробництво, виготовлення, зберігання, ввезення на територію України, вивезення з території України наркотичних засобів і психотропних речовин; відпуск фізичним особам наркотичних засобів, психотропних речовин лише за рецептом лікаря і відповідно до медичних показань; встановлення обмежень, пов`язаних з виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори; інші заходи, передбачені Законом та міжнародними договорами України.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №255 від 11.03.2022), «Список №1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиця ІІ» кокаїн є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, в один із днів, але не пізніше 22 год 30 хв 27.10.2023, за невстановлених обставин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою особистого вживання без мети збуту, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору масою 0,682 г, яка містить наркотичний засіб обіг якого обмеженого кокаїн - масою 0,511 г, та для подальшого вживання незаконно зберігав його при собі без мети збуту.

Під час перебування ОСОБА_5 27.10.2023 близько 22 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_2 , останній був зупинений працівниками правоохоронних органів. За результатами проведених слідчих дій виявлено факт незаконного зберігання ОСОБА_5 без мети збуту, у безбарвному пакеті з полімерного матеріалу з пазовим замком, у чорній сумці чорного кольору, яка на плечах ОСОБА_5 , порошкоподібної речовини білого кольору масою 0,682 г, яка містить наркотичний засіб обіг якого обмеженого кокаїн - масою 0,511 г, яку у подальшому вилучено.

Разом з тим, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, немає можливості, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати певний перелік процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

27.10.2023 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за місцем проживання у м. Харків.

28.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

30.10.2023 слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 57 діб, а саме до 25.12.2023.

18.12.2023 керівником Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004418 від 25.10.2023 року до трьох місяців, тобто до 28.01.2024.

21.12.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.01.2024.

19.01.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004418 від 25.10.2023 року до п`яти місяців, тобто до 28.03.2024.

24.01.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 23.03.2024.

14.03.2024 першим заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіон погоджено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців.

19.03.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004418 від 25.10.2023 року до шести місяців, тобто до 28.04.2024.

19.03.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.04.2024 включно.

11.04.2024 заступником Генерального прокурора України погоджено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до десяти місяців.

22.04.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004418 від 25.10.2023 року до дев`яти місяців, тобто до 28.07.2024.

22.04.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.06.2024 включно.

17.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.07.2024 включно.

15.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 2, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України.

15.07.2024 підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та їх захисниками повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження № 0004418.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні закінчується 28.07.2024, однак на даний час триває ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Прокурором у клопотанні та доданих документів, а також прокурором під час судового засідання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 2, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України.

За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування, передбачені статтею 219 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Крім того прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання підозрюваного та його захисників на відсутність ризиків, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про продовження запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, підозрюваним та його захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати його під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає недостатніми підстави для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та застосування запобіжного заходу у вигляді застави, як про це ініційовано питання захисником та підозрюваним.

Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно провести слідчі процесуальні дії, що потребують додаткового часу, а підстав для скасування або зміни запобіжного заходу підозрюваному не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк його тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15.09.2024 включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1