Справа № 752/4838/24
Провадження №: 1-кс/752/8983/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, офійно не працює,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 27 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 27 жовтня 2023 року.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 27.10.2023, за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, за підозрою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 3 ст. 332 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , будучи особами, які здійснюють злочинний вплив, тобто особами, які своїми діями, поступками та рішеннями та завдяки своєму авторитету, іншими особистими якостями та можливостями сприяють, спонукають, координують та здійснюють вплив на злочинну діяльність, організовують та безпосередньо здійснюють розподіл коштів, майна, спрямованих на забезпечення такої діяльності. Зокрема, упродовж листопада - грудня 2023 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , знаходячись на території міста Києва, вчинили кримінальне правопорушення за фактами організації проведення злочинного зібрання (сходки) осіб, які здійснюють злочинний вплив для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, а також участі у такому зібранні (сходці).

Зокрема, на цьому злочинному зібранні (сходці) кримінальний авторитет ОСОБА_8 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_15 »), будучи особою, яка здійснює злочинний вплив, з метою розв`язання конфліктної ситуації, за якою претензії сторін ґрунтуються на нормах кримінальної та іншої субкультури, порушуючи прийнятий у правовому суспільстві порядок вирішення спорів, демонструючи свій авторитет та вплив на злочинну діяльність вимагав у ОСОБА_6 (кримінальне прізвисько «Агресор») сплатити спірні грошові кошти в сумі 20 000 США, отримані для виготовлення документів для незаконного перетину державного кордону України під час дії воєнного стану на території України, на що останній, заручаючись підтримкою кримінального авторитета ОСОБА_11 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_16 »), не визнавав свого боргу, в результаті чого учасниками злочинного зібрання (сходки) було прийнято рішення звернутися до суб`єкта підвищеного злочинного впливу, який перебуває відповідно до отриманих відомостей у статусі - «злодія в законі» з метою вирішення цієї конфліктної ситуації.

З цією метою, 12.12.2023 приблизно о 15 год. кримінальний авторитет ОСОБА_11 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_16 »), перебуваючи разом з кримінальними авторитетами ОСОБА_8 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_15 »), ОСОБА_12 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_17 »), ОСОБА_9 (кримінальне прізвисько «Шкаф младший»), ОСОБА_18 (кримінальні прізвиська « ОСОБА_19 », «Грицик») та ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_20 ») та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи особою, яка підтримує зв`язок з суб`єктами підвищеного злочинного впливу, знаходячись у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_9 », що розташоване по АДРЕСА_3 , з метою координації дій всіх учасників злочинного зібрання (сходки), вирішення конфліктної ситуації з питань розподілу та повернення грошових коштів для виготовлення документів для незаконного перетину державного кордону України під час дії воєнного стану на території України, використовуючи мобільне програмне забезпечення, в режимі відеозв`язку, звернувся до невстановленого на цей час «злодія в законі», з метою розв`язання цієї конфліктної ситуації, щоб той на підставі норм кримінальної та іншої кримінальної субкультурий виступив в ролі так званого «третейського судді».

За результатами злочинного зібрання (сходки) за участі вказаних осіб, було досягнуто часткових домовленостей про передачу частини грошових коштів злочинній групі ОСОБА_12 у розмірі 10 000 доларів США від ОСОБА_6 , тим самим здійснена координація всіх учасників злочинного зібрання (сходки), розподілу сфер злочинного впливу, у тому числі шляхом частково владнання конфліктної ситуації пов`язаної з розподілом грошових коштів отриманих злочинним шляхом.

На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, 16.10.2024 слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

16.10.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 - 2 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17.10.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.11.2024 включно без права внесення застави.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого правопорушення підтверджується наступними доказами:

Матеріали, які надійшли з УСР у м.Києві ДСР НП України, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР (ЖЄО 259 від 18.10.2023);

Листом УСР у м. Києві ДСР НП України від 14.05.2024 № 2579/55/125/02-24 з додатковими матеріалами;

- Листом УСР у м. Києві ДСР НП України від 17.05.2024 №7545-2024;

- Протоколом за результатами проведення НСРД від 18.01.2024;

- Протоколом огляду від 07.05.2024;

- Протоколом огляду інтернет сторінки від 09.05.2024;

- Протоколом огляду від 06.11.2023;

- Протоколом огляду від 06.05.2024;

- Протоколом огляду від 06.06.2024;

- Протоколом огляду (НСРД) від 12.08.2024;

- Протоколом огляду (НСРД) від 14.10.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 28.11.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 01.05.2024;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.10.2024;

- Повідомленням про підозру від 16.10.2024;

- Іншими протоколами слідчих дій та матеріалами провадження у їх сукупності.

Наявність обґрунтованих ризиків на сьогоднішній момент не змінились та не зменшились, що підтверджується наступним.

В клопотанні слідчого зазначено, що метою продовження обраного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків або експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що 16 жовтня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється в участі у злочинному зібранні (сходці) осіб, які здійснюють злочинний вплив, для координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, а також участь у такому зібранні (сходці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України. Санкція кримінального правопорушення передбаченого, частиною 1 статті 255-2 Кримінального кодексу України, передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до частини 6 статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 приймав участь у злочинному зібранні, саме щодо розподілу грошових коштів отриманих злочинним шляхом за незаконне переправлення осіб через державний кордон України під час дії військового стану на території України, шляхом оформлення, в супереч установлених законодавтвом Правилам перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", дозвільних документів на право виїзду за кордон війсоковозобов`язаних осіб, існує вірогідність існування підроблених дозвільних документів, що дають право на виїзд за кордон, що підтверджує можливість переховування від органів правосуддя. Поряд із цим, останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також до Голосіївського районного суді м.Києва скерований обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 345 КК України, а тому розуміючи тяжкість та невідворотність можливого подальшого покарання, неможливість ухилитись від кримінального переслідування у підозрюваного є всі підстави для ухилення від органів досудового розслідування всіма можливими засобами та способами. При цьому, маючи закордонний паспорт, що надає можливість перетнути державний кордон України, а також враховуючи його зв`язки в кримінальному світі, доступ до виготовлення фіктивних документів може намагатися всіма силами та засобами уникнути кримінальної відповідальності, що обґрунтовано дає підстави вважати про наявність вищевказаного ризику.

Ризик, передбачений пунктом 2 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, маючи доступ засобів та осіб причетних до виготовлення підроблених документів, може забезпечити знищення, переховування або спотворення речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, впливати на інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у кримінальному провадженні. У той же час, час вказаний ризик збільшується, тим що на теперішній час триває проведення інших (слідчих) розшукових дій направлених на встановлення всіх осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, речей і документів, які можуть мати доказове значення для незалежного та неупередженого суду, у тому числі збір яких забезпечується заходами забезпечення кримінального провадження. Також вказаний ризик підтверджується.

Враховуючи викладене, з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, недопущення передчасного розголосу та витоку інформації, обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ізолювання останнього від спілкування з даними особами.

Наявний ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , зловживаючи своїми зв`язками, дружніми відносинами у кримінальному середовищі, має можливість впливати на свідків, більшість з яких на даний час не допитана, оскільки це могло зашкодити завданню кримінального провадження на цьому етапі. Крім того, ОСОБА_6 в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, які нададуть останньому можливість безпосередньо, або за участі інших осіб фізично та психологічно впливати на свідків, що може призвести до зміни показів вже допитаних осіб, їх відмови безпосередньо давати покази в суді. Також, ОСОБА_6 отримавши копії матеріалів кримінального провадження, враховуючи його статус у кримінальному середовищі, соціальні зв`язки, нададуть останньому можливість безпосередньо, або за участі інших осіб фізично чи психологічно впливати на експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати їх подальшому проведенню, у тому числі не виключається можливість, з метою уникнення відповідальності за особливо тяжкий злочин, здійснення фізичних чи психологічних погроз на інших учасників кримінального провадження.

Наявний ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обгрунтовується тим, що ОСОБА_6 , є схильним до насильства та непокори органам правосуддя, спілкуючись з суб`єктами підвищеного злочинного вливу, організовує навколо себе осіб, які згодні будуть виконувати його вказівки, а тому є соцільно небезпечним, і таким, що зможе самостійно чи за участі інших осіб як морально так і фізично погрожувати спіробітникам правоохоронних органів, суддівським праціникам, у тому числі шляхом залякуванням посадових осіб, вживати активних дій щодо вчинення іншої протидії органам правопорядку. Крім цього, підозрюваний розуміє ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, а тому може забезпечити затягування процесуальних дій, зловживання своїми процесуальними правами. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, маючи доступ до кримінального світу, може умисно вчинити самокалічення або симуляції хвороб, підробивши для цього відповідні документи, вчини інші дії, що можуть зашкодити кримінальному провадженню в цілому.

Наявний ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (враховуючи спосіб вчинення злочину, його тривалість тощо). Окрім цього, переслідуючи особисті інтереси, може впливати на інших осіб та спільно продовжувати вчинення аналогічних кримінальних правопорушень в тому числі щодо виготовлення документів для незаконного переправлення через державний кордон України, та інших злочинів.

Таким чином, враховуючи та узагальнюючи вищевикладене, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

05.11.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000538 від 27.10.2023 продовжено до десяти місяців.

Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 закінчується 21.11.2024, однак закінчити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме:

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів за результатами призначених експертиз, які перебувають на виконанні.

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше - відсутність висновків експертів через тривале проведення певних експертиз.

Зокрема, загалом призначено 45 судових експертиз: 14 експертиз відео, - звукозапису, 5 комп`ютерно-технічних експертиз, 2 технічні експертизи документів, 17 лінгвістичних експертиз, 3 молекулярно-генетичні експертизи, 4 балістичні експертизи;

На цей час отримано 1 висновок технічної експертизи документів, 4 висновки комп`ютерно-технічних експертиз, 6 експертиз відео, - звукозапису, 6 лінгвістичних експертиз, 3 молекулярно-генетичні експертизи, 4 балістичні експертизи.

Одночасно, на цей час не отримано висновки та триває проведення 3 комп`ютерно-технічні експертизи, 1 технічна експертизи документів, 11 лінгвістичних експертиз, 8 експертиз відео, - звукозапису.

Окрім цього до органу досудового розслідування надійшло клопотання від експертів ДНДЕКЦ МВС України щодо погодження строку проведення лінгвістичних експертиз, завершення яких заплановано на січень 2024 року.

Необхідно провести огляд комп`ютерної техніки та завершити проведення огляду мобільних телефонів підозрюваних, документів вилучених в ході проведення обшуків 21.05.2024 та 21.08.2024.

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше - тривале проведення експертиз та неповернення комп`ютерної техніки з експертних установ через перебування експертиз на виконанні (наразі триває комп`ютерно-технічна експертиза, призначена по мобільним телефонам, відеореєстраторах).

Також, з метою пришвидшення проведення оглядів, оперативному підрозділу - УПК у м. Києві ДКП НП України надано доручення в порядку статті 40 КПК України на огляд вилучених в ході проведення обшуків мобільних телефонів.

- Провести тимчасовий доступ до речей та документів в ТОВ «Нова пошта», матеріалів в іншому кримінальному провадженні, ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфсел», ПрАТ «Київстар».

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше - отримання інформації в результаті інших слідчих та процесуальних дій, отримання ухвали слідчого судді. На цей час клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів в ТОВ «Нова пошта», матеріалів в іншому кримінальному провадженні, ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфсел», ПрАТ «Київстар» перебувають на розгляді слідчих суддів Голосіївського районного суду міста Києва.

- Провести тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні банківських установ, з метою отримання інформації, щодо обставин кримінального правопорушення, провести аналіз зазначеної інформації.

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше - отримання інформації в результаті інших слідчих та процесуальних дій. На цей отримано ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів, які оголошено до банківських установ та в двох банківських установах проведено отримано інформацію.

- Призначити експертизи у яких виникне необхідність.

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше - проведення значний час негласних слідчих (розшукових) дій, які необхідно було розсекретити у встановленому порядку.

- Провести заплановані обшукові заходи у осіб, про яких стало відомо органу досудового розслідування в ході проведених слідчих та процесуальних дій.

Обставинами, що перешкоджали зробити - у зв`язку з великим обсягом інформації, отриманої за результатами аналізу розсекречених матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, органом досудового розслідування отримано відомості про осіб, яким можуть бути відомі обставини кримінальних правопорушень, кому саме виготовлялися документи для незаконного перетину державного кордону, про яких не було відомо органу досудового розслідування раніше, у зв`язку з чим необхідно встановити їх місцезнаходження та допитати в якості свідків у кримінальному провадженні.

- За результатами отриманих розсекречених матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано відомості про осіб, яким можуть бути відомі обставини кримінальних правопорушень та які не були відомі органу досудового розслідування раніше, у зв`язку з чим необхідно встановити їх місцезнаходження та допитати в якості свідків у даному кримінальному провадженні.

- Вирішити питання щодо повідомлення про підозру іншим особам у кримінальному провадженні за ч.3 ст.332 КК України, про яких стало відомо в ході досудового розслідування;

- Надати юридичну оцінку учасникам кримінального провадження за ст. 332, 358 КК України;

- Вирішити питання щодо повідомлення про підозру іншим особам у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 255-2 КК України, в разі необхідності виділити матеріали в копіях та оригіналах в окреме кримінальне провадження, що потребує часу для їх копіювання.

- Отримати дозвіл суду на проведення процесуальних та слідчих дій щодо отриманої нової інформації про обставини вчинення кримінальних правопорушень, після їх проведення надати юридичну оцінку отриманим доказам у кримінальному провадженні;

- Перевірити причетність підозрюваних до вчинення інших кримінальних правопорушень, про які отримано оперативну інформацію, вирішити питання про об`єднання кримінальних проваджень щодо інших фактів вчинення кримінальних правопорушень учасниками кримінального провадження, провести слідчі (розшукові) дії направлені на розкриття вказаних епізодів;

- Вирішити питання щодо повідомлення про підозру ОСОБА_18 який на даний час перебуває за кордоном, в разі необхідності виділити матеріали в копіях та оригіналах в окреме кримінальне провадження, що потребує часу для їх копіювання.

- Виконати інші слідчі дії у кримінальному провадженні, в яких виникне необхідність.

- Виконати вимоги ст. 290, відкрити матеріали досудового розслідування стороні захисту тощо.

Вказані слідчі та процесуальні дії є необхідними для повного всебічного та об`єктивного досудового розслідування даного провадження. За результатами їх проведення будуть отримані відомості, які можуть бути використані в суді як доказ.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у вказаний строк неможливо через кількість та складність вказаних слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи викладене, наявність по кримінальному провадженню реальних ознак справжнього суспільного інтересу, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування ОСОБА_6 під вартою зможе забезпечити запобігання настанню ризиків, а також забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування слідчий просить продовжити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, зазначених в ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_6 додаткових обов`язків. Посилався на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також вважає, що органом досудового розслідування не доведена неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, долучив письмові заперечення на клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання в порядку ст. 206 КПК України про незаконне затримання в порядку 208 КПК України, у якому просив перевірити обґрунтованість затримання ОСОБА_6 та звільнити його з під варти в залі суду.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про його обґрунтованість та необхідність задоволення, виходячи з наступного.

В провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 27.10.2023, за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, за підозрою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 3 ст. 332 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України.

16 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 - 2 КК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва Києва від 17.10.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 21.11.2024 включно.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва Києва від 05.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000538 від 27.10.2023 до десяти місяців, тобто до 21.03.2025 року включно.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Суд наголошує, що ст. 183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначено вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 16 жовтня 2024 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування в кримінальному провадженні доказами, зокрема: матеріалами, які надійшли з УСР у м.Києві ДСР НП України, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР (ЖЄО 259 від 18.10.2023), листом УСР у м. Києві ДСР НП України від 14.05.2024 № 2579/55/125/02-24 з додатковими матеріалами, листом УСР у м. Києві ДСР НП України від 17.05.2024 №7545-2024, протоколом за результатами проведення НСРД від 18.01.2024, протоколом огляду від 07.05.2024, протоколом огляду інтернет сторінки від 09.05.2024, протоколом огляду від 06.11.2023, протоколом огляду від 06.05.2024, протоколом огляду від 06.06.2024, протоколом огляду (НСРД) від 12.08.2024, протоколом огляду (НСРД) від 14.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 28.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 01.05.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.10.2024, повідомленням про підозру від 16.10.2024, іншими протоколами слідчих дій та матеріалами провадження у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і, відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням прокурор вказав на наявність у даному випадку ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею враховуються як такі, що заслуговують на увагу посилання прокурора на те, що щодо підозрюваного ОСОБА_6 існують ризики:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

- незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перебування на волі підозрюваного ОСОБА_6 , який усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Викладені обставини слід враховувати як достатньо вірогідні дії підозрюваного, оскільки ОСОБА_6 чітко розуміє та усвідомлює категорію інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість та покарання у разі визнання його винуватим.

На те, що підозрюваний може впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що перебуваючи на свободі він буде мати можливість зустрічатись з свідками поза межами кримінального процесуального судочинства, що дає йому можливість незаконно впливати на них та психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

В даній конкретній ситуації тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, свідчить про неможливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від суду і може призвести до продовження ним злочинної діяльності.

Отже, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує особу останнього, сімейний стан, соціальне положення а також те, що є реальні підстави вважати, що з боку підозрюваного може мати місце повторення/продовження протиправної поведінки.

Приймаючи рішення, слідчий суддя враховує, що в судовому засіданні на час його розгляду не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

Також не надано доказів того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767 і можуть бути підставою для звільнення особи з під варти.

В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати у місцях попереднього ув`язнення.

Вирішуючи клопотання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини про те, що позбавлення свободи і тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011).

Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку слідчий суддя розуміє обставини даної конкретної справи та особу підозрюваного.

Продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 необхідно для забезпечення його належної процесуальної поведінки та ненастання ризиків, що мають місце.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_5 , подане в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначає таке.

Так, відповідно до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Положеннями зазначеної статті передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Відтак, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_6 затриманий та утримується під вартою без передбачених на те підстав, у зв`язку із чим клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 про незаконне затримання в порядку 208 КПК України, подане згідно 206 КПК України необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статями 176-178, 194, 199, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 17 січня 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 17 січня 2025 року включно.

Клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 про незаконне затримання в порядку 208 КПК України, подане згідно 206 КПК України - вважати безпідставним та залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1