Провадження № 1-кс/638/3144/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000851 від 20.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчому судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000851 від 20.09.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2004, яке знаходиться в експертному сейф-пакеті № НОМЕР_2 та на праві власності належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 20.08.2024 приблизно о 8 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 у ході огляду місця події у гр. ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.06.2004 з ознаками підробки.

20 вересня 2024 року Харківським районним управлінням поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області було винесено постанову про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, якою посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2004 було визнано речовим доказом та прийнято рішення про його зберігання у матеріалах кримінального провадження №0000851 від 20.09.2024.

Прокурор та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які викликалися, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

Відповідно до ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000851 від 20.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2004, яке знаходиться в експертному сейф-пакеті № СРІ 1087433, з можливістю використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1