Справа № 508/549/23
Номер провадження 1-кп/508/13/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року селище Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Миколаївка Одеської області обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.04.2023 року,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.04.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

10 червня 2024 захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, відповідно до якого просив викликати та повторно допитати в судовому засіданні: потерпілого ОСОБА_6 ; свідка (понятого) ОСОБА_7 ; свідка (понятого) ОСОБА_8 . Також просив, викликати та допитати в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , старшого дільничного офіцеру поліції сектору превенції Відділу поліцейської діяльності №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Клопотання мотивоване тим, що в ході судового розгляду було допитано потерпілого ОСОБА_6 , яким було надано показання про перебування його 28.04.2023 року на місці проведення обшуку транспортного засобу ГАЗ 2417, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні обвинуваченого ОСОБА_4 та повідомлення йому працівниками поліції про встановлення місцезнаходження викрадених у нього речей, що мало місце за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість потерпілого не було допитано щодо обставин місця розташування транспортного засобу ГАЗ 2417, д.н.з. НОМЕР_1 на час прибуття потерпілого, що обумовлює необхідність його повторного допиту. В ході судового розгляду 19.07.2023 року було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який брав участь в якості потерпілого в ході обшуку 28.04.2023 року, яким надано показання про вилучення працівниками поліції під керівництвом слідчої ОСОБА_10 речей та предметів з транспортного засобу ГАЗ 2417, д.н.з. НОМЕР_1 , їх опис та опечатування з наступним поміщенням зазначених речей та предметів до салону зазначеного транспортного засобу і переміщенням транспортного засобу за межі подвір`я будинку АДРЕСА_1 , що передувало слідчій дії, яку зафіксовано в протоколі обшуку від 28.04.2023 року, складеному слідчим ОСОБА_11 . Аналогічні по змісту показання було надано іншим понятим ОСОБА_8 , допитаним в ході судового розгляду 15.09.2023 року. Зміст показань зазначених свідків, що брали участь в якості понятих в ході обшуку, суперечить змісту показань працівників поліції ОСОБА_10 , допитаної 02.04.2024 року та ОСОБА_12 , допитаного 28.05.2024 року. Тому на думку захисника ОСОБА_5 усунення суперечностей в показаннях зазначених осіб обумовлює необхідність повторного допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо обставин, які передували слідчій дії обшуку, яку зафіксовано в протоколі обшуку від 28.04.2023 року, складеному слідчим ОСОБА_11 Додатково зазначав, що допитаний в якості свідка в судовому засіданні 28.05.2024 року працівник поліції ОСОБА_12 в своїх показаннях зазначив про присутність на місці обшуку ще однієї особи працівника поліції ОСОБА_9 , який на поточний час обіймавпосаду старшого дільничного офіцеру поліції сектору превенції Відділу поліцейської діяльності №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, який раніше не допитувався з приводу зазначених обставин, що обумовлює необхідність його допиту з метою встановлення обставин проведення слідчої дії - обшуку, яку зафіксовано в протоколі обшуку від 28.04.2023 року, складеному слідчим ОСОБА_11 .

У судовому засіданні прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_5 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст. 42, 46 КПК України, обвинувачений та захисник мають право вимагати виклику та допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинуваченого, збирати і подавати суду докази.

Згідно положень ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Згідно ч. 14 ст. 352 КПК України, свідок може бути допитаний повторно в тому самому або наступному судовому засіданні за його клопотанням, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, зокрема, якщо під час судового розгляду з`ясувалося, що свідок може надати показання стосовно обставин, щодо яких він не допитувався. Під час дослідження інших доказів свідкам можуть ставити запитання учасники судового провадження, експерт, а також суд.

Стаття 353 КПК України, визначає порядок допиту потерпілого, а саме, що допит потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених частинами другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Пункт «d» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожній обвинуваченій особі право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 6 § 3 (d) в принципі залишає на розсуд суду рішення щодо необхідності виклику свідка. Вона не вимагає виклику і допиту кожного свідка захисту: її головна мета, як вбачається зі слів «на тих самих умовах», досягнути повної рівності сторін у цьому питанні (Perna v. Italy [GC], no. 48898/99, § 29, ECHR 2003-V; Solakov v. the former Yugoslav Republic of Macedonia, no. 47023/99, § 57, ECHR 2001-X). Також це положення не надає обвинуваченому необмеженого права на виклик свідків до суду. Зазвичай національні суди мають вирішити, чи є допит свідка необхідним або бажаним (S.N. v. Sweden, no. 34209/96, § 44, ECHR 2002-V;Accardi and Others v. Italy (dec.), no. 30598/02, ECHR 2005-II).

У рішенні в справі Муртазалієвої проти Росії ЄСПЛ, оцінюючи, чи було дотримано право сторони захисту на виклик для допиту свідка, сформулював підхід, який передбачає оцінку трьох факторів: 1) чи було клопотання про допит свідка достатньо обґрунтованим та дотичним до предмету обвинувачення; 2) чи надали національні суди оцінку релевантності цих свідчень та достатнє обґрунтування своєму рішенню не допитувати свідків у суді, та 3) чи не підривало рішення не допитувати свідків загальну справедливість розгляду.

Як правило, значимість показань і достатність доказів, висунутих стороною захисту в обставинах конкретної справи, будуть визначати обсяг і ступінь деталізації оцінки внутрішньодержавними судами необхідності забезпечення присутності на суді й допиту свідка. Відповідно, чим сильніші й вагоміші доводи сторони захисту, тим суворішою повинна бути перевірка й тим переконливішою мотивація судів, якщо вони відмовляють стороні захисту в клопотанні допитати свідка (п.166 рішення у справі «Муртазалієва проти Росії» від 18 грудня 2018 року).

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, з метою повного та всебічного розгляду справи, а також дотримання прав обвинуваченого, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання захисника, та вважає за необхідне провести повторний допит потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , а також викликати в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_9 .

В частині повторного допиту свідка ОСОБА_7 клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Слід зазначити, що свідок ОСОБА_7 був допитаний в суді двічі 19.07.2023 та 23.11.2023 в порядку перехресного допиту, під час якого надав відповіді на всі поставлені питання, зокрема відповів і на запитання сторони захисту, спрямовані на з`ясування достовірності його показань та інших обставин.

При цьому, суд виходить з того, що захисником ОСОБА_5 не наведено переконливих доводів, які б давали підстави стверджувати про необхідність повторного допиту свідка ОСОБА_7 .

За таких обставин, суд вважає, що підстави для повторного допиту свідка ОСОБА_7 , відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22, 23, 26, 350, 352, 353, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Провести повторний допит потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 .

Клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик та допит свідка захисту ОСОБА_9 , задовольнити.

В іншій частині клопотання відмовити.

З метою сприяння у забезпеченні явки свідків та потерпілого, секретарю судового засідання невідкладно виписати та надати обвинуваченому ОСОБА_4 або його захиснику адвокату ОСОБА_5 судові повістки на ім`я свідків та потерпілого, про їх виклик у наступне судове засідання, для вручення останнім.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали складено 31 липня 2024.

Суддя: ОСОБА_13