Провадження № 1-кс/202/7870/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, що відповідно ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2024 року у потерпілої ОСОБА_5 , виник штучний конфлікт майнового характеру з ОСОБА_6 , нібито потерпіла повинна була надати грошові кошти останньому. В свою чергу ОСОБА_6 здійснював психологічний тиск та погрожував застосуванням насильства відносно потерпілої, так як остання не визнавала виниклі зобов`язання перед ОСОБА_6 та не мала наміру на їх виконання.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 жовтня 2024 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом Audi A5, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску, котрий на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме вчинене за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 залучає до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 на що останній надав свою згоду тим самим вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 , спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом та останні розподілили між собою ролі з метою вчинення кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 жовтня 2024 року, ОСОБА_7 згідно відведеної йому ролі, виконуючи вказівку співучасника злочину ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до потерпілої ОСОБА_5 за допомогою психологічного тиску, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права на користування і керування даним автомобілем, всупереч волі власника, усвідомлюючи протиправність своїх дій забрав у потерпілої ОСОБА_5 ключи від належного їй автомобіля.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_7 передав ключі від зазначеного автомобіля співучаснику злочину ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи умисно, всупереч волі власника вилучили автомобіль потерпілої, котрий перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна біля буд. 1, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: автомобілем марки Audi A5, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пересуваючись на викраденому транспортному засобі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, тим самим, своїми умисними злочинними діями спричинили потерпілій майнову шкоду, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

12.11.2024 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: три розписки про боргові зобов`язання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та два копії паспорта на 2 аркушах на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , по яким виникла необхідність щодо перевірки підозрюваних на вчинення кримінальних правопорушень відносно вказаних осіб ; оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_6 про зняття з військового обліку; оригінал довідки військово-лікарської комісії солдата ОСОБА_6 про зняття з військового обліку.

13.11.2024 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області вилучені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як вбачається з ухвали від 29.10.2024 слідчим суддею у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000474 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебувала у фактичному володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання грошових коштів, здобутих внаслідок вчинення злочину, предметів залякування, сім-карток мобільних операторів, мобільних телефонів, ноутбуків, комп`ютерів, ключів від автомобіля потерпілої, документів на автомобіль Audi A5, д.н.з. НОМЕР_1 , боргових розписок, чорнових записів, блокнотів, в яких можуть міститися відомості в електронному, друкованому та рукописному вигляді про готування до злочину (підшукування знарядь та засобів вчинення злочину), зв`язок між співучасниками злочину.

В ході проведення досудового розслідування, дану ухвалу було реалізовано та проведено обшук в ході якого, виявлено та вилучено розписки про боргові зобов`язання.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Зважаючи, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на відшукання документів в тому числі боргових розписок, слідчий суддя дійшов до переконання, що вилучені в ході обшуку три розписки про боргові зобов`язання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та два копії паспорта на 2 аркушах на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_11 не мають статусу тимчасово вилученого та не потребують додаткового звернення до суду із клопотанням про накладення арешту.

Крім того, вилучені розписки визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Щодо накладення арешту на оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_6 про зняття з військового обліку; оригінал довідки військово-лікарської комісії солдата ОСОБА_6 про зняття з військового обліку, з метою перевірки законності його отримання у відповідних установах, слідчий суддя зазначає, що наразі кримінальне провадження здійснюється за ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України, підстав вважати вилучені військово-облікові документи є незаконно отриманими, підробними чи ін. органом досудового розслідування не наведено, кримінальне правопорушення за даним фактом відсутнє, у зв`язку з чим дані документи не мають відношення до даного кримінального провадження, вони не відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а отже у цій частині клопотання задоволенню також не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000474 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України, а саме на майно, яке було вилучено під час обшуку 12.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2024 за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

три розписки про боргові зобов`язання ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та два копії паспорта на 2 аркушах на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , по яким виникла необхідність щодо перевірки підозрюваних на вчинення кримінальних правопорушень відносно вказаних осіб - відмовити, оскільки вилученні документи прямо передбачені ухвалою про дозвіл на обшук, не мають статусу тимчасово вилученого та не потребують додаткового звернення до суду із клопотанням про накладення арешту.

В накладенні арешту на оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_6 про зняття з військового обліку; оригінал довідки військово-лікарської комісії солдата ОСОБА_6 про зняття з військового обліку - відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1