Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/274/2024 Справа № 641/6185/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого

- 14.11.2023 Московський районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовий строк 1 рік, п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання Слобідський РВ ДУ «Центр пробації» посилався на внесення до ст.51 КУпАП, змін згідно яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч.2 ст.74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Представник сектору пробації та засуджений в судове засідання не з`явились про дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, до суду заяв не подавали.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного.

14.11.2023 вироком Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовий строк 1 рік.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст.51 Дрібне викрадення чужого майна.

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП у редакції ЗУ № 3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП у редакції ЗУ № 3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підлягає адміністративній відповідальності.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи у розрахунку на місяць, установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з вироку від 14.11.2023 року ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме: мобільним телефоном вартістю 1050,00 грн.

Станом на 2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становило 1240,50 грн., тоді як вартість майна, яким ОСОБА_4 заволодів шляхом зловживання довірою, складала 1050,00 гривень, що з урахуванням внесених змін може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України в рішенні від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) розтлумачив положення ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії у часі кримінально-правової норми, яка пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це стосується випадків: коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено зі складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження форми вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Частиною 1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу, що визначено положеннями ст.74 КК України.

Пункт 13 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України.

З урахування наведеного, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 Московським районним судом м. Харкова від 14.11.2023 року, наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за заволодіння якого шляхом зловживання довірою останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння якого шляхом зловживання довірою передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки на теперішній час за вчинення діяння ОСОБА_4 , кримінальна караність усунута, останній підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 року за ч.1 ст. 190 КК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1