ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2812/24 Справа № 629/5332/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження№0000113, №0001784 та №0001250 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року, ухвалений стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2021 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2023 року, остаточно призначиено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, частково відбуте останнім на виконання вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2021 року, зміненого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2023 року, а початок строку відбування покарання ухвалено обраховувати відповідно до вказаного вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 09 жовтня 2020 року по 04 квітня 2021 року включно ОСОБА_7 зараховано у строк остаточного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, судом вирішено питання про долю речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а (за епізодами 13 травня 2020 року, 20, 21, 29 вересня 2020 року), поєднане з проникненням у житло (за епізодом 13 травня 2020 року) та з проникненням у сховище (за епізодами 04, 20, 21, 29 вересня 2020 року).

За встановлених судом обставин та детально викладених у вироку суду ОСОБА_7 у травні 2020 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, достовірно стало відомо про те, що його знайомий ОСОБА_9 власник квартири АДРЕСА_3 , тривалий час відсутній за місцем мешкання, після чого у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_9 з приміщення вказаної квартири.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_7 в ніч з 12 на 13 травня 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , після чого заліз на дах вказаного будинку.

В подальшому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, із корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом віджиму вікна, через вікно балкону, проник до квартири АДРЕСА_3 , де знайшов ключі від замка вхідних дверей, що полегшило подальше вчинення злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 таємно викрав, з квартири АДРЕСА_3 , належний ОСОБА_9 телевізор марки «LG», моделі «39LB650V-ZE» s/n: 406RATS2T633 вартістю 5233 грн. 33 коп., який відніс до квартири АДРЕСА_5 .

В подальшому, діючи на підставі такого, що раніше виник, умислу, спрямованого та таємне викрадення майна ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , 15 травня 2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , та використовуючи ключ від замка вхідний дверей, який викрав 13 травня 2020 року, проник до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_9 телевізор марки «KIVI», моделі «43UP50GU» s/n: НОМЕР_1 », вартістю 5866 грн. 66 коп., пилосос марки «DYSON V7», моделі «MOTORHEAD PRO» s/n: НОМЕР_2 , вартістю 8524 грн., 24 коп., та статуетку у вигляді «Ісуса Хреста», які відніс до квартири АДРЕСА_5 .

Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки у загальному розмірі 19624 гривні 23 копійки.

Також, ОСОБА_7 04 вересня 2020 року приблизно о 23:00 год., знаходячись поблизу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , діючи умисно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, переліз через паркан, проникнувши у сховище - на територію подвір`я за вищевказаною адресою. Після чого побачив, що на території вказаного домоволодіння знаходиться спортивний велосипед торгової марки «Specialized», Hot Rock, вартістю 4500 грн., який належить ОСОБА_10 , та таємно викрав вказаний спортивний велосипед. Одразу після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки у розмірі 4500 грн.

Крім того, ОСОБА_7 20 вересня 2020 року приблизно о 23:30 год., знаходячись поблизу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , діючи умисно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, переліз через паркан, проникнувши у сховище - на територію подвір`я за вищевказаною адресою. Після чого побачив, що на території вказаного домоволодіння знаходиться спортивний велосипед торгової марки «Ardis», моделі «Аагоп», вартістю 7001,50 грн., який належить потерпілому ОСОБА_11 , та таємно викрав вказаний спортивний велосипед. Одразу після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки у розмірі 7001 грн. 50 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_7 21 вересня 2020 року приблизно о 22:00 год., знаходячись поблизу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , діючи умисно та повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, переліз через паркан, проникнувши у сховище - на територію подвір`я за вищевказаною адресою. Після чого побачив, що на території вказаного домоволодіння знаходиться спортивний велосипед торгової марки «Титан», вартістю 5000 грн., який належить потерпілій ОСОБА_12 та таємно викрав вказаний спортивний велосипед. Одразу після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 , матеріальні збитки у розмірі 5000 грн.

Також, у ніч з 28 вересня 2020 року на 29 вересня 2020 року, приблизно о 00:30 год., ОСОБА_7 знаходився за адресою: АДРЕСА_9 , де у нього виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_13 переліз через паркан, яким огороджена територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_9 , та таємно проник на територію, розташовану біля вказаного домоволодіння, відведену для тимчасового зберігання майна. ОСОБА_13 побачив, що з праворуч від хвіртки під стіною знаходяться два велосипеди, які належать потерпілій ОСОБА_14 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 перекинув через паркан велосипед марки «Cannondale Trail 4 (2020) 29"», з рамою помаранчевого кольору, на рамі серія та номер - НОМЕР_3 , вартістю 23136,30 грн.,та велосипед марки «Cannondale five Adventure size 4 29"», з рамою білого кольору, на рамі серія та номер - НОМЕР_4 , вартістю 3600 грн., після чого сам переліз через паркан та покинув територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_9 . Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальні збитки у загальному розмірі 26736,30 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України мінімальне покарання передбачене санкцією статті.

Обгрутовуючи заявлені вимоги захисник посилається на на те, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, не в повній мірі дотримався вимог ст. 50, 65 КК України та призначив йому занадто суворе покарання. Так, на переконання захисника, суд не надав належної оцінки тому, що обвинувачений в судовому засіданні навів послідовні та правдиві покази стосовно обставин вчинення злочину, визнав вину, щиро покаявся, що є обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також не взяв до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, захисник звертає увагу на те, що обвинувачений має тяжке захворювання, а тому такий строк покарання позбавить обвинуваченого можливості належним чином лікуватися.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника і з викладених у ній підстав, просили її задовольнити, вирок суду в частині призначеного покарання змінити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просив залишити його без змін.

Інші учасники судового провадження, належним чином повідомленні про час, дату та місце судового засідання до зали суду не з`явилися, заяв та клопотань про відкладення не подавали.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, внаслідок його суворості, висновки суду першої інстанції в цій частині, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, а вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та достатньо мотивованим, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вказане положення закону повністю кореспондується з вимогами ч. 2, 3 ст. 65 КК, відповідно до якого, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, окрім зазначеного, враховуються також й обставини, що пом`якшують та обтяжують його, у відповідності до ст. 66 - 67 КК.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахував характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким корисливим умисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, наявність в діяннях ОСОБА_7 декількох кваліфікуючих ознак, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілих, той факт, що обвинувачений заходів з відшкодування завданої його діями шкоди не вживав, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, останній злочин вчинив в період іспитового строку, має зареєстроване та постійне місце проживання, не має постійного джерела доходу, на психіатричному обліку не перебуває, перебуває на наркологічному обліку з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, синдром залежності від опіоїдів, потребує обстеження в умовах стаціонару, страждає на тяжке захворювання, а також досудову доповідь, складену Лозівським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, за якою виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (зокрема і окремих осіб).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнав щире каяття (за епізодами 04, 20, 21, 29 вересня 2020 року).

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлені.

Таким чином, суд першої інстанції врахував усі обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі та саме у зв`язку з урахуванням усіх цих обставин й призначив покарання в межах санкції статті, а тому доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються змістом самого вироку.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу й на фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив декілька умисних, тяжких, корисливих злочини проти власності, за обтяжуючих обставин, а саме повторно та з проникненням у житло й сховище, а також і вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим в період іспитового строку, що обумовило необхідність застосування судом положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд, як і суд першої інстанції не вбачає у цьому випадку підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання, положень ст. 69, 75 КК, оскільки таке покарання не відповідатиме характеру вчинених кримінальних правопорушень та обставинам кримінального провадження.

Таким чином, вид та розмір покарання, призначеного ОСОБА_7 за вчинені кримінальні правопорушення відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги сторони захисту є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а вирок суду має бути залишений без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4