У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 08.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 31.07.2024 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

?мікро сім картку, оператора «Водафон» за № НОМЕР_1 та мікро сім картку оператора «Водафон», за № НОМЕР_2 , які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176870;

?ТТІ з реквізитами, які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176869;

?пластикову LTE- КАРТКУ «Lifecell» з номером « НОМЕР_3 , та пластикову LTE- КАРТКУ «Київстарт» з номером « НОМЕР_4 , які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176839.

Клопотання мотивоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про спосіб виготовлення та маючи осіб яким можна збути психотропну речовину амфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, вступив у попередню злочинну змову із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких забезпечував із вказаного періоду часу приладдям та інгредієнтами для виготовлення психотропної речовини «амфетамін», а останні у свою чергу, діючи узгоджено, за попередньою змовою, дотримуючись заходів конспірації у групі, в подальшому виготовляли та збували особам яких підшуковував ОСОБА_5 , психотропні речовини за грошові кошти шляхом пересилання психотропних речовин «Новою Поштою» до інших областей України при цьому, розподіляючи між собою отримані грошові кошти від збуту таких заборонених в обігу речовин.

Так, в період з 08.02.2024 по 19.03.2024 ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» при невстановлених досудовим розслідуванням обставин виготовили психотропну речовину «амфетамін».

Після чого, 19.03.2024, ОСОБА_6 на виконання відведеної їй ОСОБА_5 злочинної ролі, діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог діючого законодавства, за вказівкою останнього незаконно збула психотропну речовину «амфетамін» вагою 1154 грам, шляхом поштового відправлення такої речовини через відділення «Нової Пошти» № 1, яке розташоване за адресою: Мукачівський район, с. Нове Давидкове, вул. Терешкової, 1, невстановленій особі в м.Чернівці, де отримувачем вказала вигадану особу, про що прозвітувала ОСОБА_5 шляхом пересилання йому товарно-транспортної накладної № 4617.

Окрім того, у невстановлений на даний час, але не пізніше 18.04.2024, спільно із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з ОСОБА_5 , виготовили психотропну речовину «амфетамін», та з метою конспірації та недопущення свого викриття ОСОБА_6 залучила для відправлення пакунку з психотропною речовиною «амфетамін» ОСОБА_8 , яка 18.04.2024 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 500 грам з відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_5 в м. Мукачево, що по вул. Я.А. Коменського, 94-А до м.Київ, товаро-транспортною накладною за № 1797.

В подальшому в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

?мікро- сім картку, оператора «Водафон» за № НОМЕР_1 та мікро сім картку оператора «Водафон», за № НОМЕР_2 , які були оглянуті та поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176870;

?ТТІ з реквізитами, яку було оглянуто та поміщено до спеціального пакета НПУ RIC 2176869;

?пластикову LTE- КАРТКУ «Lifecell» з номером « НОМЕР_3 , та пластикову LTE- картку «Київстар» з номером « НОМЕР_4 , які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176839.

Згідно з постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , від 31.07.2024 вище вказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Стверджує, що у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

Зазначає, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою: забезпечення збереження речових доказів.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник вилученого майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000066, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що:

«із правоохоронних органів надійшли матеріали про причетність громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до організації незаконного збуту та пересилання через поштові сервіси психотропних речовин»;

«в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 додатково встановлено, що y невстановлений на даний час, але не підніше 18.04,2024, громадян « ОСОБА_14 спільно із ОСОБА_15 ОСОБА_16 та іншими невтановленими особами діючи у попередній змові з громадянином ОСОБА_17 », виготовили психотропну речовину «амфетамін», та в подальшому громадянка ОСОБА_11 спільно ОСОБА_16 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 500 грам з відділення «Нової Пошти» в м. Мукачево, до м. Київ.»;

«в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 додатково встановлено, що у невстановлений на даний час, але не пізніше 19.04.2024, громадяни ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_18 ОСОБА_16 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з громадянином ОСОБА_17 », виготовили психотропну речовину «амфетамін», та в подальшому громадянка ОСОБА_11 спільно ОСОБА_16 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 100 грам з відділення «Нової Пошти» в м. Мукачево, до м. Одеси.»;

«в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 додатково встановлено, що у невстановлений на даний час, але не пізніше 21.05.2024, громадяни ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_18 ОСОБА_16 та іншими невстановленими особи діючи у попередній змові з громадянином ОСОБА_17 », виготовили психотропну речовину «амфетамін», та в подальшому громадянка ОСОБА_11 спільно ОСОБА_16 здійснила відправлення вказаної психотропної речовини вагою 50 грам з відділення «Нової Пошти» в м. Мукачево, до м.Запоріжжя.».

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської оласті від 26.07.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу обшуку від 31.07.2024 року, обшук проведено за адресою: АДРЕСА_1 та в ході такого вилучено: мікро- сім картку, оператора «Водафон» за № НОМЕР_1 та мікро сім картку оператора «Водафон», за № НОМЕР_2 , які були оглянуті та поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176870; ТТІ з реквізитами, яку було оглянуто та поміщено до спеціального пакета НПУ RIC 2176869; пластикову LTE- КАРТКУ «Lifecell» з номером « НОМЕР_3 , та пластикову LTE- картку «Київстар» з номером « НОМЕР_4 , які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176839.

Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 від 31.07.2024 року вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 08.02.2024.

31.07.2024 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі виявлені і вилучені в ході проведення обшуку, дані речі будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також задля запобігання ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилучених речей, також те, що вищевказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 08.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 31.07.2024 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

?мікро сім картку, оператора «Водафон» за № НОМЕР_1 та мікро сім картку оператора «Водафон», за № НОМЕР_2 , які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176870;

?ТТІ з реквізитами, які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176869;

?пластикову LTE- КАРТКУ «Lifecell» з номером « НОМЕР_3 , та пластикову LTE- КАРТКУ «Київстарт» з номером « НОМЕР_4 , які поміщені до спеціального пакета НПУ RIC 2176839.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1