Номер провадження № 1-кп/756/1597/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 24.09.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 12.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

- Оболонським районним судом міста Києва вироком від 26.09.2022 за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- Деснянським районним судом міста Києва вироком від 02.02.2023 за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 11.09.2024, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 , де під деревом, на землі, знайшов поліетиленовий зіп-пакет, у середині якого знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору. Оскільки ОСОБА_3 раніше вживав психотропні речовини, усвідомив, що у вказаному поліетиленовому пакеті знаходяться психотропна речовина PVP, а тому в останнього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, ОСОБА_3 підняв із землі вказаний поліетиленовий згорток із вмістом психотропної речовини PVP, який поклав до сумки, яку в той час тримав з собою, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

У цей же день, близько 19 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, у районі будинку 1-д, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_3 повідомив, що в середині сумки, яку в той момент тримав із собою, знаходиться поліетиленовий згорток, у середині якого знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в ОСОБА_3 кристалоподібна речовина світлого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,364 г.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 24.09.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

2.2. Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.4. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 11.09.2024, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 , де під деревом, на землі, знайшов поліетиленовий зіп-пакет, у середині якого знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору. Оскільки ОСОБА_3 раніше вживав психотропні речовини, усвідомив, що у вказаному поліетиленовому пакеті знаходяться психотропна речовина PVP, а тому в останнього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, ОСОБА_3 підняв із землі вказаний поліетиленовий згорток із вмістом психотропної речовини PVP, який поклав до сумки, яку в той час тримав із собою, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

У цей же день, близько о 19 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, у районі будинку 1-д, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_3 повідомив, що в середині сумки, яку в той момент тримав із собою, знаходиться поліетиленовий згорток, у середині якого знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в ОСОБА_3 кристалоподібна речовина світлого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,364 г.

2.5. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.6. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено відсутність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання останнього та обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Суд бере до уваги, що державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, та закріплена в обвинувальному акті.

Між тим, під час розгляду матеріалів кримінального провадження було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, вказуючи, що у вчиненому кається та засуджує свою протиправну поведінку. Однак, ОСОБА_3 вже був засуджений Оболонським районний судом міста Києва вироком 26.09.2022 за ч. 3 ст. 309 КК України, до покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та Деснянським районним судом міста Києва вироком від 02.02.2023 знов засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. При цьому, нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 учинив в період іспитового строку та яке є аналогічним за попередніми вироками.

Тому лише факт визнання винуватості, на думку суду, не є достатнім для щирого каяття, бо фактично є лише формальною вказівкою на визнання своєї вини, а отже не є ставленням до скоєного, що передбачає належну критичну оцінку винною особою до своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, і відповідно не підтверджується конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, який раніше судимий, має на утриманні матір похилого віку з інвалідністю 3 групи, має повну загальну середню освіту, але не працює, що свідчить про відсутність сталого матеріального стану, відсутності обставини, що пом`якшують та обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців.

4.4. Зокрема, слід урахувати, що ОСОБА_3 був засуджений Деснянським районним судом міста Києва вироком від 02.02.2023 за ч. ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, але звільнений від його відбуття в порядку ст. 75 КК України строком на 3 роки. Ці обставини вказують на те, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 учинив в період іспитового строку, а отже ОСОБА_3 не може бути звільненим від відбуття покарання з іспитовим строком у порядку, передбаченого ч. 1 ст. 75 КК України.

4.5. Окрім того, указані обставини доводять, що суд має у порядку ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків. Зокрема, ураховуючи обставини справи, особистість обвинуваченого, суд уважає можливим приєднати до покарання за цим вироком, частку невідбутого покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 02.02.2023 у виді позбавлення волі строком на чотири роки з урахуванням положень ст. 72 КК України, що двом дням обмеження волі відповідає один день позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці.

4.6. Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/52675-НЗПРАП від 17.09.2024 у сумі 3029 грн 12 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема психотропну речовину - PVP, масою 0,364 г., яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Деснянського районного суд міста Києва від 02.02.2023 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, ураховуючи положення ст. 72 КК України, що двом дням обмеження волі відповідає один день позбавлення волі, призначив остаточно ОСОБА_3 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з дня фактичного виконання - моменту затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/52675-НЗПРАП від 17.09.2024 у сумі 3029 грн 12 коп. - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: психотропну речовину - PVP, масою 0,364 г., яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1