ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0003281 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки РФ, яка має посвідку на постійне проживання в Україні, яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження оскарження ухвали слідчого судді, так як повний тест ухвали отримала лише 19.11.2024 року, також просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, змінити підозрюваній запобіжний захід, шляхом застосування цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Вказує на те, що підозра є необґрунтованою, а ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджується матеріалами справи.

Зазначає, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, щиро кається.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2024 року було задоволено часткового клопотання слідчого та продовжено підозрюваній ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 січня 2025 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, також наявні ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, не зменшились та не відпали.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до матеріалів справи, резолютивна частина ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постановлена 14 листопада 2024 року, тобто останній день для подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді припадає на 19 листопада 2024 року, разом з цим, повний текст ухвали було складено та оголошено за відсутності захисника, згідно із відомостями з Єдиного реєстру судових рішень забезпечено надання загального доступу до повного тексту ухвали було 19 листопада 2024 року, апеляційну скаргу захисник подала 20 листопада 2024 року, тобто протягом 5 днів, що є підставою для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Пункт 5 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України у Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003281 від 01.20.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

19.09.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

20.09.2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.11.2024 року, без визначення розміру застави.

14.11.2024 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, тобто до 19 січня 2025 року включно.

12.11.2024 року старший слідчий в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, з тих підстав, що на цей час наявні ризики, передбачені п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також виконання ряду слідчих та процесуальних дій.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.

Так, слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме: - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії №78/2/31/1-48т від 16.08.2024 року, з якого вбачається особисте листування ОСОБА_8 із громадянкою РФ ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_8 поширила інформацію щодо розташування підрозділів Сил ППО ЗС України в АДРЕСА_2 ; - протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 від 19.09.2024 року, в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон марки Redmi моделі 9C NFS, та в ході перевірки якого було виявлено в мессенджері листування із громадянкою РФ ОСОБА_10 ; - протоколом затримання ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.09.2024 року; - протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_8 від 19.09.2024 року.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Твердження захисника про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять наявність обґрунтованої підозри,- не може бути взято до уваги, оскільки на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, оскільки перевірка отриманих доказів на предмет їх допустимості, на чому наголошує захисник, належить до компетенції суду під час судового розгляду, що передбачено ст.89 КПК України. Згідно із п.22) ч.1 ст.3 КПК України суд першої інстанції- це місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом, тоді як повноваження слідчого судді, який здійснював розгляд скарги, визначені у п.18) ч.1 ст.3 КПК України, тому посилання захисника на недопустимість доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри є безпідставними на етапі досудового розслідування.

Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існує необхідність у завершенні виконання слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень, які потребують додаткового часу, зокрема: зняття грифу секретності (розсекречення) матеріалів відповідно до яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, а саме: клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали згідно з якою слідчим суддею надано дозвіл та доручення в порядку ст. 40,41 КПК України; отримати та опрацювати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи; встановити та допитати в якості свідків осіб, яким відомі обставини причетності ОСОБА_8 до інкримінованого злочину; визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення та оголосити про підозру особам які причетні до вчинення кримінального правопорушення в остаточній редакції; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що заявлені ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні та на підставі яких був обраний запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, на цей час не зменшилися, і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, наявний ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, враховуючи те, що на цей час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, підозрювана може виїхати за межі країни, зокрема, до окупованої території, оскільки є громадянкою РФ , або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, а саме: маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм» може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення нею протиправних дій та повідомити осіб, яким вона поширювала відповідну інформацію.

Разом з тим, підозрювана може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на цей час органом досудового слідства не встановлені всі причетні особи до вчинення цього кримінального правопорушення, та підозрювана може продовжити спілкування з ними з метою здійснення впливу, при цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризики, передбачені п.4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_8 у разі застосування щодо неї запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зможе попередити інших осіб, із котрими вона підтримувала контакт для здійснення протиправної діяльності проти основ національної безпеки України, та використовуючи мобільний телефон, може продовжити злочинну діяльність або видалити листування з представниками іноземної держави щодо ведення підривної діяльності проти України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та встановлені в ухвалі слідчого судді.

Також з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваній, оскільки підлягає врахуванню вагомість наявних доказів вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, а також дані щодо особи підозрюваної, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, є громадянкою РФ.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обставини кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, що полягає у поширенні інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, щиро кається, колегія суддів вважає такими , що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, так як зазначені обставини не були стримуючими факторами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваної, оскільки обставини, які стали підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , виправдовують подальше тримання її під вартою.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2024 року- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4