Номер провадження: 11-кп/813/2376/24
Справа № 496/350/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

її захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.09.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000007, внесеному до ЄРДР 10.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.09.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000007, внесеному до ЄРДР 10.01.2023, обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 23.11.2024 року без визначення розміру застави.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відсутні ризики, які слугують підставою для продовження строку тримання під вартою. Вважає, що суд обмежився формальними посиланнями щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а прокурором існування ризиків не доведено. При цьому, посилання суду лише на тяжкість можливого покарання, не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того зазначає, що пред`явлене їй обвинувачення необґрунтоване та органом досудового розслідування не доведене, а її покази, надані на досудовому розслідуванні - наданні під тиском та катуванням співробітників СБУ.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник - адвокат ОСОБА_7 , підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Крім того, враховуючи положення ст.422-1 КПК, апеляційний розгляд проведено за відсутністю прокурора який будучи належним чином повідомленим, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не заявляв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Овідіопольському районному суді Одеської області знаходиться кримінальне провадження №0000007, внесеному до ЄРДР 10.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює або обирає запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, та за який передбачено покарання, строком від десяти до п`ятнадцяти років.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , суд першої інстанції в цілому виконав вимоги ст.ст. 199, 331 КПК, які регламентують продовження строку дії запобіжного заходу.

Прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , суд мотивував тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її виною, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачена, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційний суд на даній стадії не вправі вдаватися у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченій дій та давати оцінку обґрунтованості обвинувачення, оскільки остаточна оцінка доведеності обвинувачення у відповідності до вимог закону, буде дана лише за наслідками судового розгляду справи в суді першої інстанції, за результатами повного дослідження всіх доказів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК, в тому числі і з огляду на правову кваліфікацію інкримінованого останній кримінального правопорушення, а тому вважає, що зміна запобіжного заходу обвинуваченій на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти ризикам переховування обвинуваченої від суду, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, та в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Згідно ч. ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід тримання під вартою.

Апеляційний суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні неповнолітню доньку, однак зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину проти основ національної безпеки держави під час дії воєнного стану, при цьому має родичів на непідконтрольній території країни, тому зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК, які є перешкодою для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не визначення розмір застави, у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.09.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000007, внесеному до ЄРДР 10.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4