№ 1-кс/755/2976/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 12.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0003067 від 11.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 12.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0003067 від 11.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скарга мотивована тим, що 20.08.2021 року ОСОБА_3 подав до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 , яку було кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, однак, у подальшому, дізнавачем Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0003067 від 11.09.2021 року за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України), яку ОСОБА_3 отримав лише 21.08.2024 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_3 вважає вищевказану постанову дізнавача передчасною та такою, що підлягає скасуванню. Так, у постанові дізнавач зазначає, що нібито, не вдалося встановити особу, яка нанесла ОСОБА_3 тілесні ушкодження, проте, це не відповідає дійсності, адже, у заяві останнього було чітко вказано особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_5 , та надано його контактні дані й описано детально події. Також, у постанові зазначено, що нібито, ОСОБА_3 не з`явився для проведення судово-медичного освідування і, нібито, відмовився від проведення судово-медичної експертизи, проте, це також не відповідає дійсності, оскільки він нічого дізнавачу не повідомляв, останнього ніхто не викликав для проведення судово-медичної експертизи. Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні необхідно призначити судово-медичну експертизу, допитати ОСОБА_5 та інших осіб, з урахуванням свідчень останнього, свідчень ОСОБА_3 , свідчень інших осіб та направити кримінальне провадження з обвинувальним актом до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, та зазначив, що у даному кримінальному провадженні не було вчинено будь-яких процесуальних дій, потерпілим його не визнавали та не допитували, хоча, у своїй заяві він детально описав всю подію, вказав анкетні дані особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження, долучив медичну документацію, однак, до Дніпровського УП ГУ Н у м. Києві його ніхто так і не викликав. Він, у свою чергу, самостійно намагався дізнатися про хід його заяви, звертався з даного приводу до поліції письмово, однак, відповіді так і не отримав.

Особа, рішення якої оскаржується, у судове засідання не з`явилася, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про її виклик у судове засідання, однак, її неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Крім того, до суду з Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві надійшли матеріали кримінального провадження № 0003067.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, заслухавши думку ОСОБА_3 , оглянувши матеріали кримінального провадження № 003067, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно зі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з позицією ВССУ, відображеної у листі від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», та яка враховується судом з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», надалі - Узагальнення), досить частими є випадки, коли копія постанови про закриття кримінального провадження надсилається особі у спосіб, який унеможливлює встановлення дати отримання, наприклад, в разі надсилання копії постанови звичайним, а не рекомендованим листом. У таких випадках за відсутності чітких документальних підтверджень пропуску встановленого строку слідчим суддям доцільно розглядати скарги на постанови про закриття кримінального провадження по суті й уникати визначення моменту початку перебігу строку оскарження датою винесення постанови. Зокрема, у даному випадку, ОСОБА_3 надав копію розписки про отримання оскаржуваної постанови 21.08.2024 року.

З огляду на вищезазначене, строк звернення ОСОБА_3 зі скаргою до слідчого судді, є дотриманим.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді (позиція ВССУ, відображена в Узагальненні, яка ураховується судом з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності розслідування.

Закриття кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає дослідження органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, дізнавач, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Доказування, згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Водночас, для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення), слідству слід встановити: 1) наявність діяння, вчиненого особою; 2) наявність доказів, за яких можна встановити факт відсутності у діянні хоча б одного елемента складу злочину - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

У кримінальному провадженні № 0003067, на переконання слідчого судді, аналіз обставин, вказаних у постанові дізнавача про закриття кримінального провадження, вказує на те, що слідство обмежилось неможливістю встановлення особи, яка наносила тілесні ушкодження, відсутністю свідків, як основним аргументами для закриття справи, та відсутністю даних про тілесні ушкодження.

Однак, щодо даних про тілесні ушкодження, то слід зазначити, що ОСОБА_3 у своїй заяві зазначив, що отримав ушкодження від розпилення йому в обличчя сльозоточивого газу, після чого, останній звернувся до найближчої амбулаторії сімейної медицини, на підтвердження чого, додав до заяви фото медичної документації (заява про злочин, що міститься в матеріалах кримінального провадження № 0003067), тому, слідчий суддя не може погодитися про відсутність даних щодо отримання тілесних ушкоджень у провадженні, тому, дізнавач мав надати цьому оцінку, у порядку ст. 94 КПК.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять направлення для проходження судово-медичної експертизи та відмови ОСОБА_3 від такого проходження, а також відсутні будь-які його пояснення або з показання.

Тому, матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б підтверджували висновки дізнавача, вказані у постанові, щодо поведінки ОСОБА_3 та одночасно спростовували б його пояснення в ході розгляду скарги.

Щодо питання свідків, то їх відсутність не завжди є достатньою підставою для того, щоб вважати, що не відбулося кримінальне правопорушення. Часто діяння відбуваються без свідків, особливо у випадках, де може бути обмежений доступ до місця події або де нападник і потерпілий перебували наодинці.

Також, ОСОБА_3 у його заяві було вказано на особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження, а тому, не можливо погодитися з висновками дізнавача про те, що не вдалося встановити особу, яка наносила тілесні ушкодження.

Таким чином, ознайомившись зі скаргою та дослідивши, долучені до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки, з урахуванням всіх обставин, встановлених при розгляді скарги, дізнавачем при розгляді та винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 12.10.2021 року, перевірка проведена поверхово, без ретельного з`ясування всіх обставин.

Під час проведення досудового розслідування необхідно з`ясувати та ретельно перевірити всі обставини, допитати ОСОБА_3 та особу, яка може бути причетною до кримінального правопорушення, на яку вказує останній, допитати осіб, які б могли засвідчити обставини вчинення кримінального правопорушення, надати належну оцінку всім доказам, зокрема, вирішити питання щодо проведення судово-медичну експертизу та в разі необхідності, звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, а також, провести ряд інших слідчих дій і вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин для прийняття відповідного рішення.

Згідно зі ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 12.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0003067 від 11.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - задовольнити.

Постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 12.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0003067 від 11.09.2021 року - скасувати.

Копію ухвали надіслати для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя