УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 Справа №607/1986/24 Провадження №1-в/607/370/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні розглянувши подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність згідно з чинним законодавством відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Підзамочок Чортківського району Тернопільської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , засудженої вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, з призначенням покарання на підставі ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,-

встановив:

Заступник начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулась до суду із поданням про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року, згідно якого ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Подання обґрунтовує тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За злочини чи правопорушення в частині адміністративного чи кримінального законодавства, сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні соціальної пільги, визначеної підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України для відповідного року, дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року, сума заподіяного засудженою збитку (шкоди), за епізодом від грудня 2022 року становить 690 грн., за епізодом від січня 2023 року 930 грн., за епізодом від березня 2023 року 840 грн., що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно норми кримінального законодавства у 2022 та 2023 роках.

На підставі вищевикладеного, просить розглянути питання про приведення вищевказаного вироку у відповідність до діючого законодавства.

Представник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області та засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення подання не заперечила.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначено їй покарання на підставі ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік, покладено обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684 грн. (2481 грн. у 2022 році).

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 9.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 грн. станом на 2023 рік та 2481 грн. станом на 2022 рік.

Зі змісту вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року, зокрема вбачається, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману по епізоду від грудня 2022 року, чим заподіяно шкоду на суму 690 грн.; за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно (по епізоду від січня 2023 року, чим заподіяно шкоду на суму 930 грн.; по епізоду від березня 2023 року, чим заподіяно шкоду на суму 840 грн.; по епізоду від квітня 2023 року, чим заподіяно шкоду на суму 2700 грн.).

У постанові ОП ККС ВС від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), зазначено, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння. Періодична зміна розміру НМ відповідним законодавством не тягне за собою декриміналізації тих діянь, які кваліфікувалися як кримінальні правопорушення виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення злочину.

Судом встановлено, що сума викраденого майна по епізоду від грудня 2022 року становить 690 грн., що не перевищує розмір НМ який розраховувався для визначення суми викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність станом на 2022 рік (2481 грн.), а також по епізодах від: січня 2023 року та березня 2023 року становить 930 грн. та 840 грн. відповідно, що також не перевищує розмір НМ який розраховувався для визначення суми викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність станом на 2023 рік.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, засуджену ОСОБА_5 слід звільнити від призначеного судом покарання за вироком суду від 16 квітня 2024 року в частині засудження за ч.1 ст.190 КК України, а також за ч.2 ст.190 КК України, за епізодами від січня 2023 року та березня 2023 року.

Також зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_5 у квітні 2023 року заволоділа чужим майном шляхом обману, вчинене повторно на суму 2700 грн., що перевищує розмір НМ який розраховувався для визначення суми викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність станом на 2023 рік, тобто 2684 грн., чим вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 слід вважати такою, що засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року за ч.2 ст.190 КК України (за епізодом від квітня 2023 року), до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік. Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.74,78 КК України, ст. ст. 164, 166 КВК України ст.ст. 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області задовільнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року за ч.1 ст.190 КК України та за ч.2 ст. 190 КК України (за епізодами від січня 2023 року та березня 2023 року) - на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року, за ч.2 ст.190 КК України (за епізодом від квітня 2023 року), до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1