Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/518/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09. 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, в цивільному шлюбі, утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст.303, ч.1 ст. 149 КК України

відмовлено в застосовані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 3,4, 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ухвала суду є необґрунтованою та немотивованою. Так, слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності, оскільки останній, не має міцних соціальних зв`язків, так як офіційно не одружений, на утриманні осіб не має. Крім того, місце фактичного проживання ОСОБА_6 розташоване неподалік місць вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин, та не були встановлені до цього часу так-як досудове розслідування на даний час не закінчено. оскільки ОСОБА_6 скоїв вербування, переміщення та переховування людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу та його уразливого стану та щонайменше три епізоди втягнення особи в заняття проституцією, які зафіксовані у встановленому законом порядку, не працює, з огляду на що вбачається, що вчинення кримінальних правопорушень є єдиним джерелом існування ОСОБА_6 та свідчить про можливе продовження ним злочинної діяльності. Таким чином, при постановленні ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не дотримався вимог КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що восени 2023 року (точно часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_6 , бажаючи отримувати дохід від протиправної діяльності внаслідок вчинення кримінального правопорушення та розуміючи його суспільно-небезпечний характер, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел направлений на вербування, переміщення та переховування людини з використанням примусу та уразливого стану з метою подальшої сексуальної експлуатації та одержання прибутку, вирішив розшукати та здійснити вербування, переховування та переміщення з метою сексуальної експлуатації особи, яка має уразливий стан, використовуючи при цьому примус та обман, грубо порушуючи конституційні права та свободи громадян, посягаючи на їх волю, честь та гідність.

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_6 , восени 2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, познайомився та в подальшому запропонував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має розумову відсталість з поведінковими розладами, не проживала за зареєстрованим місцем мешкання, не мала постійного місця роботи, була матеріально незабезпеченою, перебувала в уразливому стані, а саме в скрутному матеріальному становищі, за грошову винагороду надавати заздалегідь підшуканим ним клієнтам чоловічої статі послуги сексуального характеру, при цьому обіцяючи вказаній особі забезпечити її належним рівнем проживання та справедливий розподіл зароблених коштів, чим скоїв вербування особи з використанням уразливого стану.

Після отримання згоди ОСОБА_9 на вказаних умовах на надання за грошову винагороду клієнтам чоловічої статі послуг сексуального характеру, ОСОБА_6 , з метою здійснення контролю над вказаною особою привіз ОСОБА_9 до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та вказав про необхідність постійного проживання за вказаною адресою, при цьому обмеживши фізичні контакти потерпілої з іншими особами шляхом заборони використання засобів зв`язку та вільного виходу за межі будинку, чим скоїв незаконне переміщення та переховування людини. В подальшому ОСОБА_6 , в період з осені 2023 року до 21.06.2024, коли його протиправна діяльність була припинена правоохоронними органами, періодично підшукував та привозив клієнтів чоловічої статі до будинку за вищевказаною адресою, де ОСОБА_9 надавала їм послуги сексуального характеру, при цьому не отримуючи коштів за вказану «роботу». При виникненні конфліктних ситуацій з ОСОБА_9 з приводу доцільності їй надання вказаних послуг при невиконанні ОСОБА_6 . першочергових домовленостей, останній застосовував заходи примуси до ОСОБА_9 , що виражались у спричиненні морального тиску та приниженні, системно використовуючи доводи її меншовартості та незначущості, так-як вона є матеріально незабезпеченою та перебуває на психіатричному обліку, що в сукупності було направлено на створення уявлення безвихідності ситуації, в якій вона опинилась, та сприяло встановленню суцільного контролю ОСОБА_6 над поведінкою потерпілої, таким чином скоївши незаконну експлуатацію людини. Також, ОСОБА_6 змушував ОСОБА_9 вступати в статевий зв`язок з підшуканими ним клієнтами під приводом виплати йому неіснуючого боргу, який ОСОБА_6 на власний розсуд призначав ОСОБА_9 , що також слугувало засобом примусу потерпілої до зайняття проституцією на вигідних ОСОБА_6 умовах.

Крім надання послуг сексуального характеру особам чоловічої статті в будинку за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , за окрему грошову винагороду в розмірі 400 грн., здійснювалось переміщення ОСОБА_9 до місць обумовлених ним з клієнтами, зокрема 22.05.2024 до лісу, який знаходиться за межами міста Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, 28.05.2024 до квартири АДРЕСА_4 , 19.06.2024 до квартири АДРЕСА_5 .

Крім того, восени 2023 року (точно часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) у ОСОБА_6 виник умисел на втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану та погрозою застосування насильства, а саме втягнення у зайняття проституцією ОСОБА_9 , яка перебувала в уразливому стані. Для реалізації вказаного умислу ОСОБА_6 здійснював погрози застосування фізичного насильства до ОСОБА_9 у разі відмови від зайняття проституцією, при цьому змушував ОСОБА_9 виплачувати йому таким чином неіснуючий борг, який призначав на власний розсуд та застосовував покарання у вигляді приковування кайданками до батареї на певний проміжок часу за виявлення непокори. Продовжуючи реалізацію вказаного умислу, 22.05.2024 ОСОБА_6 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, домовився з ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про надання ОСОБА_9 послуг сексуального характеру ОСОБА_10 , за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень. Того ж дня, близько 18 год. 05 хв. ОСОБА_6 на автомобілі марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в його користуванні, спільно з ОСОБА_9 приїхали до ОСОБА_10 , де ОСОБА_6 вказав на ОСОБА_9 , як на особу, яка буде надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду ОСОБА_10 . В цей час, ОСОБА_10 передав ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2400 грн. (2000 грн. за послуги сексуального характеру, які йому в подальшому буде надавати ОСОБА_9 та 400 грн. за послуги перевезення, які надавав ОСОБА_6 ). Надалі, вказані особи на вищевказаному автомобілі поїхали до лісу, який знаходиться за межами міста Знам`янка Кіровоградської області, де ОСОБА_6 залишив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наодинці. В подальшому, ОСОБА_9 надала ОСОБА_10 послуги сексуального характеру у вигляді класичного сексу, чим ОСОБА_6 втягнув ОСОБА_9 в зайняття проституцією.

Крім того, 28.05.2024, ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів про надання ОСОБА_9 , послуг сексуального характеру ОСОБА_10 , за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень. Того ж дня, близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_10 перебував у заздалегідь орендованій ним квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_6 , де зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що він знаходиться за вищевказаною адресою. В подальшому, цього ж дня, близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел прийшов до квартири, де перебував ОСОБА_10 та в цей час ОСОБА_10 передав ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2000 грн. за послуги сексуального характеру, які йому в подальшому буде надавати ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_6 залишив приміщення квартири, куди в подальшому направив ОСОБА_9 , яка надала ОСОБА_10 послуги сексуального характеру у вигляді класичного сексу, чим ОСОБА_6 повторно втягнув ОСОБА_9 в зайняття проституцією.

Крім того, 19.06.2024, ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів про надання ОСОБА_9 послуг сексуального характеру ОСОБА_10 , за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень. Того ж дня, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_10 перебував у заздалегідь орендованій ним квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_7 , де зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що він знаходиться за вищевказаною адресою. В подальшому, цього ж дня, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, прийшов до квартири, де перебував ОСОБА_10 та в цей час ОСОБА_10 передав ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2000 грн., за послуги сексуального характеру, які йому в подальшому буде надавати ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_6 залишив приміщення квартири, куди в подальшому направив ОСОБА_9 , яка надала ОСОБА_10 послуги сексуального характеру у вигляді класичного сексу, чим ОСОБА_6 повторно втягнув ОСОБА_9 в зайняття проституцією.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані як, вербування, переміщення та переховування людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу та її уразливого стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.149 КК України; як втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану та погрозою застосування насильства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 303 КК України та як втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану та погрозою застосування насильства, вчинені повторно, про що 19.09.2024 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2024 клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській областіпро застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000377 від 11.04.2024 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Слідчий суддя вважав обґрунтованим та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, до 19 листопада 2024 року, включно, оскільки в клопотанні слідчого не вказано про наявність ризиків, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Зокрема, прокурором не доведено наявність ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також вчинення інших кримінальних правопорушень. Також слідчим суддею враховано те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, доказів наявності судимостей у підозрюваного та/або наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення прокурором слідчому судді не надано. Наведене в сукупності також свідчить про недоведеність ризику вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які просили ухвалу суду залишити без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України і вважав недоведеним прокурором щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проте, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином не звернув уваги на вимоги ст.ст. 177, 178, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, які передбачають мету та підстави застосування запобіжних заходів, обставини, що враховуються при їх обранні та визначають певну категорію осіб, до яких може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та передчасно прийшов до висновку про обрання щодо останнього цілодобового домашнього арешту.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відео контроль особи від 24.05.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 27.05.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 25.06.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.06.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 09.07.2024; протоколом обшуку від 21.06.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Колегія суддів зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практики Європейського суду з прав людини, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.303, ч.1 ст.149 КК України.

Тому, враховуючи вищенаведений обсяг відомостей судового провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування, внаслідок чого виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення певних дій.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи обставини даного кримінального провадження та встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не дивлячись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, проте утриманців не має, не працює, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Поряд з цим, під час апеляційного розгляду встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 19.09.2024 надавала пояснення, у яких розповіла про події насильницького характеру, вчиненні щодо неї підозрюваним ОСОБА_6 , а після пред`явлення 19.09.2024 підозри та застосування до ОСОБА_6 27.09.2024 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, 03.10.2024 змінила надані слідчому первинні показання, в яких виправдовує підозрюваного, що вказує на опосередкований вплив останнього на потерпілу, використовуючи її стан, яка є особою, що страждає легкою розумовою відсталістю.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, наведені обставини, в достатній мірі підтверджують існування ризику як впливу на потерпілу, свідків так і можливих спроб переховування від суду.

Крім того, рішенням ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.149 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, з використанням примусу та уразливого стану потерпілої, вину не визнає, а обраний слідчим суддею запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, а дані про особу ОСОБА_6 не зменшують та не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої.

Отже урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку, про можливість застосування іншого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.4 вказаної статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Апеляційний суд з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.177 та 178 КПК України, користуючись своїм правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Виходячи з вище викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що за наслідками апеляційного розгляду ухвалу слідчого судді слід скасувати з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокуроразадовольнити.

Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09. 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 листопада 2024 року.

Взяти ОСОБА_6 під варту негайно в залі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: