Справа № 706/820/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Христинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740 від 09.05.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Христинівського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України,-

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 , потерпілий: ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_3 захисник обвинуваченого: адвокат ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Христинівка Уманського району Черкаської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Флорештська, зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Українська, діючи необережно, будучи не уважним, не слідкуючи за дорожньою обстановкою та відповідно не реагуючи на її зміну, порушуючи вимоги дорожнього знаку 2.1. та пп. 2.3. б), 16.11. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, згідно з якими: «2. Знаки пріоритету: 2.1. «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі;», «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;», «16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання наслідкам свого діяння, на нерегульованому нерівнозначному перехресті із вул. Соборна, не дав дорогу мотоциклу "ИЖ-ЮПИТЕР 5", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що рухався по вулиці Соборній зі сторони вул. В. Чорновола в напрямку вул. М. Наконечного, продовжив свій рух перетинаючи смугу руху останнього, в результаті чого між вище вказаними транспортними засобами відбулось зіткнення.

В результаті таких дій ОСОБА_3 , водій мотоциклу "ИЖ-ЮПИТЕР 5", р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у виді поєднаної травми, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у виді: лінійного перелому тім`яної кістки зліва, які відповідно до висновку експерта №05-7-01/279 від 24.06.2024 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, розриву лівого ключично-акроміального з`єднання, які відповідно до цього ж висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також забійної рани нижньої щелепи, які відповідно до цього ж висновку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-24/8781-ІТ від 13.06.2024, знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, та на виконання яких він перешкод технічного характеру не мав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав покази про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що шкодує та розкаюється у вчиненому, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому. Вибачався перед потерпілим, просив суворо його не карати, врахувати його молодий вік активну допомогу в розкритті злочину.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав покази про обставини, які вказано вище. Підтвердив повне відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди, просить його суворо не карати та призначити мінімальну міру покарання.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_3 , за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за не умисний злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер та конкретні обставини його скоєння; дані про особу обвинуваченого, який визнав вину, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за не умисний злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, з врахуванням позиції потерпілого та прокурора, відсутність обтяжуючих обставин, та приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у виді позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання зокрема у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років,враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Загальною підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням є результат об`єктивної можливості досягнення мети покарання без його реального виконання. Наявність цієї підстави підтверджується сукупністю обставин кримінального провадження, що передусім характеризують вчинене кримінальне правопорушення і особу винного.

Враховуючи думку сторони обвинувачення щодо можливого звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, думку потерпілого, який просив обрати покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі, з урахуванням мети покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, наслідки вчиненого, особу винного, його відношення до скоєного та інші обставини зазначені вище, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які будуть сприяти їх виправленню, та на думку суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує, відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із залученням експерта по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 21203,84 гривень витрат на залучення експерта для проведення: - судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-24/7491-ІТ від 23.05.2024 - становить 6058,24 гривень; за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу СЕ-19/124-24/7470-ІТ від 24.05.2024 - становить 6058,24 гривень; за проведення судової траспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/124-24/7471-ІТ від 27.05.2024 - становить 6058,24 гривень; за проведення комплексної судової авто-технічної та фототехнічної експертизи КСЕ-19/124-24/7474 від 03.06.2024 - становить 3029,12 гривень, за проведення судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/124-24/8781-ІТ від 13.06.2024 - становить 3029,12 гривень.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-21099», р.н. НОМЕР_1 , залишити у власності ОСОБА_3 ; мотоцикл «ИЖ-ЮПИТЕР 5», р.н. НОМЕР_2 , залишити у власності ОСОБА_5 ; лазерні диски із відеозаписом механізму розвитку ДТП за 08.05.2024 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Христинівський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Копію вироку інші учасники судового провадження можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1