УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБ України, що погоджене з заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000653, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

в с т а н о в и в:

22.08.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБ України, що погоджене з заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 06.08.2024 під час проведення особистого обшуку затриманого у порядку, визначеному п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон марки/моделі «ZTE Blade L9», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_4 , сірого кольору, з упакуванням та зарядним пристроєм, зошит в клітинку, в обкладинці темного кольору на якій зображено кішку на та наявні написи «Brisk Gold» та «Born to the Awegome», в якому на першому аркуші наявні записи з прізвищами, іменами та по батькові різних осіб, на другому аркуші наявні записи з назвою електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та номером мобільного телефону НОМЕР_5 . Крім того у своєму клопотанні слідчий також просив поновити пропущений з поважних причин строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000653, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що під час збройного протистояння військових підрозділів України проти збройних формувань РФ та підконтрольним їм незаконних збройних формувань так званих «ДНР» та «ЛНР», низка військовослужбовців з числа захисників та оборонців України потрапили в полон до ворога.

Після потрапляння у полон військовослужбовців Збройних Сил України доставляли, в тому числі, на тимчасово окуповану територію Донецької області, а саме на територію колишньої Калінінської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№ 27), яка розташована за адресою: вул. Немировича-Данченка, 9, м. Горлівка, Донецька область, 84647, де було створено місце для тимчасового утримання військовослужбовців, службовців українських силових структур та цивільних осіб, так звана «Державна бюджетна установа Калінінська виправна колонія Державної служби виконання покарань Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», яка в подальшому 23.01.2023 була перейменована у «Федеральна казенна установа « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - «Калінінська виправна колонія»).

На території вказаної установи нагляд за українськими військовополоненими здійснювали співробітники так званої «Державної служби виконання покарання Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» та «Калінінської виправної колонії», яких в подальшому, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не раніше 09.02.2023, зараховано до особового складу «Федеральної служби виконання покарань Російської Федерації».

При цьому, під час утримання на території так званої «Калінінської виправної колонії» до українських військовослужбовців, які набули статусу військовополонених, застосовувались фізичне та психологічне насильство, а також вчинялися дії, які ображають особисту честь і гідність особи, зокрема образливе та принизливе поводження, яке розпочиналось з моменту їх прибуття в установу під час так званої «прийомки» та продовжувалось протягом всього часу їх утримання.

До вчинення вказаної протиправної діяльності відносно військовополонених, невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії» залучили на добровільній основі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_6 , 137-ого окремого батальйону морської піхоти НОМЕР_7 , який в свою чергу потрапив у полон до окупаційних військ 24.02.2022, та з 28.07.2022 по 21.06.2024 утримувався у «Калінінській виправній колонії», при цьому лояльно ставився та активно співпрацював з представниками вказаної колонії.

Так, у збройному протистоянні проти збройних формувань РФ, серед інших брав участь військовослужбовець військової частини НОМЕР_8 Збройних Сил України, помічник гранатометника, солдат, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

18.09.2023 до «Калінінської виправної колонії» було доставлено ОСОБА_5 , який згідно положень статті 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 року (далі - Конвенція) мав статус військовополоненого, тобто особи, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, та якого помістили до так званого «Дисциплінарного ізолятору», розташованого на території колонії.

Наступного дня 19.09.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), після повернення військовополонених, в тому числі ОСОБА_5 , з прогулянки в приміщення так званого «Дисциплінарного ізолятору», невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії», які знаходились біля входу, запитали у військовополонених, чи мають вони будь-які татуювання на тілі. На вказане запитання ствердно відповіли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому вказані співробітники колонії зробили вигляд, що не почули ствердної відповіді від ОСОБА_5 , та вирішили покарати останнього.

Так, невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії» завели ОСОБА_5 у приміщення «Дисциплінарного ізолятору» та, знаходячись в коридорі вказаного приміщення, змусили роздягнутись та почали наносити удари ногами по різним частинам тіла. В подальшому вказані співробітники колонії, до яких за власною ініціативою приєднався ОСОБА_4 , відвели ОСОБА_5 до туалетної кімнати, яка знаходилась в окремому приміщенні «Дисциплінарного ізолятору».

Знаходячись у вказаному приміщенні ОСОБА_4 , який лояльно ставився та активно співпрацював з представниками колонії, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування співробітниками «Калінінської виправної колонії», розуміючи, що між Російською Федерацією та Україною з 19 лютого 2014 року триває міжнародний збройний конфлікт, діючи в умовах такого конфлікту та у зв`язку із ним, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є військовополоненим в розумінні ст. 4 Конвенції, користуючись беззахисним станом останнього, у порушення норм міжнародного гуманітарного права, здійснили жорстке поводження по відношенню до нього.

Зокрема ОСОБА_4 та невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії», застосовуючи фізичну силу, звалили з ніг ОСОБА_5 над унітазом. При цьому ОСОБА_4 утримував його руки за спиною, з метою придушення можливого опору, а невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії» завдавали удари ногами по голові, тим самим опускаючи її безпосередньо в унітаз, чим спричинили ОСОБА_5 сильне фізичне та моральне страждання, приниження його честі та гідності.

Він же, вчинив жорстоке поводженні з військовополоненим ОСОБА_7 за наступних обставин.

Так, 30.10.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), військовослужбовця військової частини НОМЕР_9 Збройних Сил України, стрільця, солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який згідно положень статті 4 Конвенції мав статус військовополоненого, тобто особи, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, доставили до «Калінінської виправної колонії» разом з іншими військовополоненими, та завели до приміщення «Дисциплінарного ізолятору», де відбувалась процедура так званої «прийомки».

Військовополонених, в тому числі ОСОБА_7 , вишукали у коридорі та по одному почали заводити в окреме приміщення, в якому вже знаходились невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії».

Коли до вказаного приміщення завели ОСОБА_7 , невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії» наказали йому повністю зняти одяг та стати до стіни у так званій «позі ластівки», після чого почали безпричинно наносити численні удари ногами та спеціальними засобами - гумовими кийками «ПР-73», по різним частинам тіла.

При цьому ОСОБА_4 , який лояльно ставився та активно співпрацював з представниками колонії, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування співробітниками «Калінінської виправної колонії», розуміючи, що між Російською Федерацією та Україною з 19 лютого 2014 року триває міжнародний збройний конфлікт, діючи в умовах такого конфлікту та у зв`язку із ним, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є військовополоненим в розумінні ст. 4 Конвенції, користуючись беззахисним станом останнього, у порушення норм міжнародного гуманітарного права, зайшов до вказаного приміщення та безпричинно завдав не менше трьох ударів спеціальним засобом - гумовим кийком «ПР-73» по сідницям ОСОБА_7 , чим спричинили йому сильне фізичне та моральне страждання, приниження його честі та гідності.

Він же, вчинив жорстоке поводженні з військовополоненим ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, 18.01.2024 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), військовослужбовця військової частини НОМЕР_10 Збройних Сил України, стрільця-снайпера, старшого солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який згідно положень статті 4 Конвенції мав статус військовополоненого, тобто особи, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, доставили до «Калінінської виправної колонії» разом з іншими військовополоненими, та завели до приміщення «Дисциплінарного ізолятору», де відбувалась процедура так званої «прийомки».

Військовополонених, в тому числі ОСОБА_8 , вишукали у коридорі та по одному почали заводити в окреме приміщення, в якому вже знаходились невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії» та ОСОБА_4 .

Коли до вказаного приміщення завели ОСОБА_8 , невстановлені в ході досудового розслідування співробітники «Калінінської виправної колонії» наказали йому повністю зняти одяг та стати до стіни у так званій «позі ластівки», після чого почали безпричинно наносити численні удари спеціальними засобами - гумовими кийками «ПР-73», по різним частинам тіла.

При цьому ОСОБА_4 який лояльно ставився та активно співпрацював з представниками колонії, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування співробітниками «Калінінської виправної колонії», розуміючи, що між Російською Федерацією та Україною з 19 лютого 2014 року триває міжнародний збройний конфлікт, діючи в умовах такого конфлікту та у зв`язку із ним, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є військовополоненим в розумінні ст. 4 Конвенції, користуючись беззахисним станом останнього, у порушення норм міжнародного гуманітарного права, після побиття останнього гумовими кийками «ПР-73» та виконання наказу невстановлених співробітників «Калінінської виправної колонії» розвернутись до них обличчям, завдав удару ногою, взуто в черевик, у грудну клітину ОСОБА_8 , чим спричинили йому сильне фізичне та моральне страждання, приниження його честі та гідності.

06.08.2024 у кримінальному провадженні № 0000653 від 18.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, за фактом жорстокого поводження з військовополоненими, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

06.08.2024 о 11 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

В цей же день, в ході здійснення особистого обшуку у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступні предмети:

мобільний телефон марки/моделі «ZTE Blade L9», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_4 , сірого кольору, з упакуванням та зарядним пристроєм;

зошит в клітинку, в обкладинці темного кольору на якій зображено кішку на та наявні написи «Brisk Gold» та «Born to the Awegome», в якому на першому аркуші наявні записи з прізвищами, іменами та по батькові різних осіб, на другому аркуші наявні записи з назвою електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

З метою встановлення наявності/відсутності ознак визначених ч. 1 ст. 98 КПК України та підстав у подальшому звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту на майно 07 та 08 серпня 2024 року відповідні доручення на детальний аналіз та огляд вказаних предметів направлено до оперативного підрозділу.

21.08.2024 на адресу Головного слідчого управління СБ України надійшли матеріали виконаних доручень відповідно до яких встановлено, що в мобільному телефоні ОСОБА_4 наявні повідомлення та зафіксовано дзвінки на номер телефону російського мобільного оператора, який підписано як « ОСОБА_9 », а також встановлено факт використання ним електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які крім реєстрації та входу до відповідних інтернет сервісів та соціальних мереж, могли/можуть бути використані для обміну інформацією між співучасниками вчинення злочину, що інкримінується ОСОБА_4 .

У судове засіданняслідчий ОСОБА_10 не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Володілець тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце проведення судового засідання через свого захисника, не з`явився, що однак не перешкоджає розгляду клопотання по суті наведених у ньому вимог.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що затримання особи, під час якого було тимчасово вилучено майно, питання про арешт якого ставиться у клопотанні було здійснено 06 серпня 2024 року.

Оскільки положенням ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час затримання особи, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, строк, наданий законом прокурору для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, обчислюється з 06 серпня 2024 року та спливає 07 серпня 2024 року відповідно.

З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий звернувся лише 22 серпня 2024 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

До розгляду клопотання по суті, слідчим порушено питання про поновлення вказаного процесуального строку.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи факт здійснення попереднього огляду майна, згаданого у клопотанні, а також введений на території України військовий стан, слідчий суддя вважає за необхідне поновити слідчому строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Що ж стосується суті питання, порушеного прокурором у клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме може бути майном, що могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 06.08.2024 під час проведення особистого обшуку затриманого у порядку, визначеному п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон марки/моделі «ZTE Blade L9», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_4 , сірого кольору, з упакуванням та зарядним пристроєм, зошит в клітинку, в обкладинці темного кольору на якій зображено кішку на та наявні написи «Brisk Gold» та «Born to the Awegome», в якому на першому аркуші наявні записи з прізвищами, іменами та по батькові різних осіб, на другому аркуші наявні записи з назвою електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та номером мобільного телефону НОМЕР_5

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000653, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України - поновити.

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБ України, що погоджене з заступником начальника третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000653, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 06.08.2024 під час проведення особистого обшуку затриманого у порядку, визначеному п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон марки/моделі «ZTE Blade L9», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_4 , сірого кольору, з упакуванням та зарядним пристроєм, зошит в клітинку, в обкладинці темного кольору на якій зображено кішку на та наявні написи «Brisk Gold» та «Born to the Awegome», в якому на першому аркуші наявні записи з прізвищами, іменами та по батькові різних осіб, на другому аркуші наявні записи з назвою електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та номером мобільного телефону НОМЕР_5

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1