БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2551/24
Провадження № 1-кс/497/897/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування? запобіжного заходу

18.10.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , про застосування? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ізмаїл Одеської області, з середньою освітою, не працює, не навчається, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2019 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст.187, 69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково 21.04.2022 року, особу якого встановлено на підставі паспорті громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом №5316 від 30.08.2019 року,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000566 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 року слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000566 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, діючи з умислом, спрямованим на носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, з метою їх подальшого незаконного збуту для отримання грошової винагороди, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав ручну осколкову гранату РГД-5 з маркуванням на її корпусі «114-83Т» із запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням на спусковому важелі «16-79 349-2 386-139-79» та ручну осколкову гранату Ф-1 з маркуванням на її корпусі «1725 ТНТ» із запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням на спусковому важелі «60-83 583», які належать до бойових припасів.

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , керуючись вищезазначеним умислом, мотивом та метою, без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення вимог вищезазначених нормативно правових актів, переніс вищевказані бойові припаси до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому з невстановленого досудовим розслідуванням часу без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного збуту за грошову винагороду, незаконно зберігав їх до 17.10.2024 включно.

У подальшому, 17.10.2024, приблизно о 9:00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 з вказаного місця свого проживання на невстановленому транспортному засобі перевіз вказані бойові припаси до ділянки місцевості біля входу на кладовище, розташованої на південній околиці АДРЕСА_3 .

Надалі, ОСОБА_5 , того ж дня, приблизно об 11:40 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на ділянці місцевості біля входу на кладовище, розташоване на південній околиці м. Болграда Одеської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, без передбаченого законом дозволу, за грошову винагороду у розмірі 4 000 гривень, незаконно збув ОСОБА_7 бойові припаси, а саме: корпус гранати РГД-5 з маркуванням на її корпусі «114-83Т» із запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням на спусковому важелі «16-79 349-2 386-139-79» та корпус гранати Ф-1 з маркуванням на її корпусі «1725 ТНТ» із запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням на спусковому важелі «60-83 583».

За викладених обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України: носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчий вважає, що оскільки ОСОБА_5 неодноразово раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, має непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, законних та постійних джерел доходів для існування не має, що свідчить про те, що він є схильним до вчинення кримінальних правопорушень та може продовжити свою неправомірну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення.

З цих підстав звертається зданим клопотанням до слідчого судді.

В судовому засіданні 18.10.2024 року:

- прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики.

Вказав на те, що підозра достатньо обґрунтована, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України: - тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, може спонукати сховатися від органу досудового розслідування та суду; - перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом може продовжити свою протиправну діяльність, яка слугувала для нього єдиним засобом отримання доходу, - окрім цього не встановлені усі інші співучасники цього кримінального правопорушення, а саме постачальники цієї речовини, а тому відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи наведені ризики у сукупності, вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваної.

На підставі наведеного, сторона обвинувачення наполягала на застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та визначенням застави у обсязі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, займався цією діяльність тривалий понад півроку, тобто отримувати значні доходи, та саме такий розмір є виключним, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

- підозрюваний ОСОБА_5 не заперечуючи обґрунтованості підозри, визнаючи обставини, які викладені в підозрі, усвідомлюючи протиправність вчиненого ним діяння, просив не позбавляти його можливості бути з сім`єю, допомагати дружині з сином та важко хворій матері, оскільки сім`я для нього є дуже важливою. Буде працювати, приховуватися не буде.

Надав пояснення з підстав оголошеної підозри.

- захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 повністю погодився з даним клопотанням та думкою прокурора.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною? 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному № 0000566 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, яка призначена керівником Болградської окружної прокуратури у відповідності до положень ст.ст. 36-37 КПК України. До складу групи прокурорів включено прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих, яку призначено керівником органу досудового розслідування Болградського РВП ГУНП в Одеській області у відповідності до положень ст.ст. 38, 39, 40 КПК України. До складу слідчої групи слідчих включено слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в порядку ст.208 КПК України, затримано об 11:50 годині 17.10.2024 року ОСОБА_5 .

За результатами зібраних доказів ОСОБА_5 у присутності захисника 18.10.2024 року об 11:10 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за правовою кваліфікацією: носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування підозри, оголошеної ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення орган досудового розслідування посилається на зібрані наразі в кримінальному провадженні докази, зокрема:

- протоколом добровільно наданого предмету, в ході якого свідком ОСОБА_7 добровільно надано ручну осколкову гранату РГД-5 з маркуванням на її корпусі «114-83Т» із запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням на спусковому важелі «16-79 349-2 386-139-79» та ручну осколкову гранату Ф-1 з маркуванням на її корпусі «1725 ТНТ» із запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням на спусковому важелі «60-83 583»

- протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, під час чого в ході його особистого обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти номіналом в 500 гривень НБУ у кількості 8 купюр, які ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 за продані йому ним 2 гранати; ;

- протоколом допиту ОСОБА_5 , який дав свідчення про обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який надав свідчення про обставини придбання у ОСОБА_5 двох гранат;

- іншими доказами кримінального провадження у своїй сукупності.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000566 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого? кримінального злочину,? та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Крім того, той факт, що підозрюваний під час проведення досудового розслідування та розгляду даного клопотання може визнавати свою провину та щиро каятись, ніяким чином не свідчить про відсутність у нього наміру в подальшому ухилитися від органів слідства та суду;

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Оскільки ОСОБА_5 неодноразово раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень:

- на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за ст.185 ч.4 КК України

- оголошена підозра за ст.309 ч.І КК України слідчим СА Ізмаїльського РВП ГУНп в Одеській області.

Наразі, судимість за кримінальне правопорушення за ст.187 ч.4 КК України - не погашена.

Зазначене вказує на те, що підозрюваний може і надалі продовжити свою кримінальну діяльність, оскільки схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Офіційно не працевлаштований, законних та постійних джерел доходів для існування не має, зі слів - проживає з матір`ю, яка не працює, має ще п`ятеро братів та сестер, які проживають за межами України.

А тому суд не може бути переконаним, що наявні соціальні зв`язки зможуть гарантувати належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначене свідчить про те, що знаходячись на свободі ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме після вручення клопотання про застування відносно нього запобіжного заходу, останній має змогу ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в яких зафіксовані вже здобуті докази, що ускладнить подальше здобуття органом досудового розслідування доказів.

Оцінюючи наведені ризики в сукупності, слідчий суддя вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише декілька днів, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені, не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який продовжувався неодноразово, також і станом на момент розгляду клопотання слідчого його продовжено.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, враховуючи обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 відсутність позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність засобів до існування, актуальність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:?

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України?слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відсутність наразі доказів на підтвердження його матеріального стану, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі, який не перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір буде стимулювати обвинуваченого дотримуватись покладених на нього обов`язків.

А відтак, у цьому кримінальному провадженні Суд, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу обвинуваченого (при застосуванні тримання під вартою) та в право на володіння майном (при визначенні розміру застави як альтернативи триманню під вартою), з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшов висновку, що запобігання спробам вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, можуть бути забезпечені виключно шляхом застосування до нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із альтернативою застави в розмірі 80 (восьми десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 80 = 242 240.00 гривень), що є максимальним розміром у разі вчинення тяжкого кримінального правопорушення, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме: в Головне управління ДМС в Одеській області: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.??

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.176-178,?182,?183,?184,?395?КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -? задовольнити..

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000566 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 14.12.2024 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (восьми десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240.00 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.??

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме: в Головне управління ДМС в Одеській області: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.12.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення? застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного ?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст даного судового рішення видати відразу ж після його проголошення.

Слідчий суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1