У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 18.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008155 у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008155 у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подав клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою, оскільки 10.05.2024, ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва, ОСОБА_5 оголошено у розшук у зв`язку із ухиленням від суду та надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 08.09.2024 обвинуваченого ОСОБА_5 затримано на підставі вказаної ухвали. З огляду на викладене, враховуючи наявність ризиків, визначених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, просив суд клопотання задовольнити та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому залишати житло за місцем мешкання у певний період доби.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід, щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Обвинувачений ОСОБА_5 доставлений до Солом`янського районного суду у строк, визначений ч.1 ст.191 КПК України.

При вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від суду, про наявність якого, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні нетяжкого злочину та зухвалість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення проти власності. Не можна залишити поза увагою той факт, що обвинувачений тривалий час ухилявся від суду та з 10.05.2024 оголошений у розшук. ОСОБА_5 не мав наміру виконати покладені на нього процесуальні обов`язки та самостійно з`явитись до суду, про що свідчить той факт, що обвинуваченого затримано 08.09.2024 на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 10.05.2024 про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд також враховує вимоги ст. 178 КПК України, щодо особистих характеризуючих відомостей обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_5 не має стійких соціальних зав`язки, оскільки обвинувачений не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має постійного місця роботи чи навчання, отже не має джерела прибутку, раніше не судимий.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, його майновий стан та міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставини, передбаченої пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж тримання під вартою, однак більш суворим ніж запобіжний захід у вигляді застави, з огляду на викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_5 , наявності постійного місця проживання, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан та репутацію обвинуваченого, слідчий суддя вважає, що доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч.1 ст.177 КПК України є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 08 листопада 2024 року включно із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави або іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, ніж домашній арешт, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявним ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181,183,194, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 08 листопада 2024 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 :

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала суду діє строком на два місяці, тобто по 08 листопада 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для забезпечення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1