Провадження №11-сс/801/853/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2024 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000339 від 01.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2024 року клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 задоволено.

Накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000339, а саме: мобільний телефон «IPhone 7» із абонентським номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СRI 1264519, мобільний телефон «IPhone 13» із абонентським номером НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СRI 1264522, мобільний телефон «IPhone 13 PRO MAX» із абонентським номером НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СRI 1264526. Банківські картки 358896, НОМЕР_7 , Ощадбанку: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , моно банк: НОМЕР_10 , креди агрікольбанк: НОМЕР_11 , форд банк: НОМЕР_12 , таскомбанк: НОМЕР_13 , приватбанк: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , акорд банк: НОМЕР_16 , юнексбанк: НОМЕР_17 , універсал банк: НОМЕР_18 , які поміщено до спец. пакету НПУ 1264523. Готівкові кошти: купюри номіналом 100 доларів США: 1) HE119335420, 2) QA28928645A, номіналом 100 євро 1) RS , номіналом 50 євро 1) SN та 2) SE номіналом 500 гривень у загальній кількості 256 купюр, номіналом 1000 гривень 2 купюри, номіналом 200 гривень - 104 купюри, що в загальній кількості становить 150800 гривень, які поміщено до спеціального пакету НПУ RIС 2132161, тримач до сім-картки та інформацію про телефон поміщено до спец. пакету НПУ СRI 1264521, два мобільних телефони марки «IPhone» та «ТЕХНО» поміщено до спец. пакету НПУ СRI 1264520, які вилучено під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_7 задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «IPhone 7» із абонентським номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон «IPhone 13» із абонентським номером НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , мобільний телефон «IPhone 13 PRO MAX» із абонентським номером НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , банківські картки НОМЕР_19 , НОМЕР_7 , Ощадбанку: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , Моно банк: НОМЕР_10 , Креди агрікольбанк: НОМЕР_11 , форд банк: НОМЕР_12 , Таскомбанк: НОМЕР_13 , Приватбанк: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , Акорд банк: НОМЕР_16 , Юнексбанк: НОМЕР_17 , Універсал банк: НОМЕР_18 .

Відмовити в накладені арешту на готівкові кошти: банкноти номіналом 100 доларів США у кількості 2 шт; банкноту номіналом 100 євро у кількості 1 шт; банкноти номіналом 50 євро у кількості 2 шт; банкноти номіналом 500 гривень у загальній кількості 256 купюр, банкноти номіналом 1000 гривень у кількості 2шт; банкноти номіналом 200 гривень у кількості 104 купюри

Зобовязати слідчого повернути зазначені готівкові кошти ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що зазначена ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області в частині накладення арешту на готівкові кошти, належні ОСОБА_7 , не відповідає чинному законодавству України, статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, повністю суперечить основним завданням та засадам кримінального провадження, а вказані у ній мотиви та висновки являються необгрунтованими, зробленими із неправильним застосуванням КПК України та грунтуються виключно на припущеннях.

ОСОБА_7 не являється підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а тому враховуючи вимоги ч.ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, на вилучені готівкові кошти арешт не може бути накладено з метою забезпечення конфіскації як виду покарання чи відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вилучені готівкові кошти у ОСОБА_7 не містять на собі жодних слідів вчинених кримінальних правопорушень, не були заздалегідь ідентифікованими, не використовувались у ході проведення НС(Р)Д та взагалі не містять будь-яких відомостей, що стосуються кримінального провадження.

Поза увагою суду першої інстанції залишено й той факт що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів на підтвердження факту набуття вилучених коштів ОСОБА_7 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, як не надано належної оцінки ряду документів поданих на підтвердження законного походження вказаних готівкових коштів.

Досудове розслідування у даному провадженні триває уже майже один рік, однак до цього часу нікому не повідомлено про підозру та не збільшилась кількість епізодів. Це пояснюється тим, що наразі у провадженні відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували факт самого існування кримінальних правопорушень, адже насправді правовідносини, що склались між ОСОБА_7 та заявниками носять виключно цивільно-правовий характер.

Слідчим суддею також не враховано наслідки арешту, а саме те, що ОСОБА_7 наразі не має стабільного доходу та є багатодітним батьком, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та безробітню дружину, а вилучені кошти були усіма його збереженнями за все життя та призначались для забезпечення утримання сім`ї, яка наразі залишилась без засобів для існування (копії підтверджуючих документів долучено до матеріалів справи в суді першої інстанції).

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, звернув увагу, що наразі відомості внесено до ЄРДР у кримінальному провадженні № 20000339 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, думку захисника ОСОБА_6 , третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що в ході проведення допиту в якості потерпілого ОСОБА_10 , останній вказав, що у липні 2023 року він мав намір придбати автомобіль, який територіально знаходився в Естонії, надалі ОСОБА_10 знайшов оголошення у всесвітній мережі «Інтернет» з приводу надання брокерських послуг із розмитнення автомобілю, після чого зв`язався за вказаним у оголошенні абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_20 , який належить ОСОБА_7 , який у відеохостингу «YouTube» підписаний під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » після цього обговоривши усі деталі, ним було прийнято рішення про переказ коштів на розрахунковий рахунок НОМЕР_21 , який належить ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Юнекс банк», на загальну суму 26 900 грн. Після того, як потерпілий ОСОБА_10 переказав вказану суму коштів, ОСОБА_7 спілкуючись із ОСОБА_10 за абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_20 повідомляв що йому потрібно зачекати, оскільки процес розмитнення автомобілів досить тривалий. Через деякий час потерпілому ОСОБА_10 почали надходити повідомлення із митниці, щодо проведення розмитнення авто, звідки стало відомо, що ОСОБА_7 ввів в оману потерпілого.

Крім того, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що мав намір розмитнити автомобіль знайшовши оголошення у відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у якому автор каналу позиціонував себе як митний брокер та розповідав у відео про процедуру розмитнення. Так, 17.10.2023 зв`язавшись за абонентським номером НОМЕР_1 , особа повідомила, що за брокерські послухи ОСОБА_11 , має оплатити кошти в сумі 21900 гривень. Надалі ОСОБА_11 перерахував кошти за розмитнення його автомобілю на розрахунковий рахунок, який йому надав ОСОБА_7 НОМЕР_22 на суму 21900 гривень, який належить ОСОБА_12 .

Надалі 20.10.2023 до потерпілого ОСОБА_11 зателефонувала особа із абонентського номеру НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , який також перебуває в користуванні ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_11 має доплатити за заповнення податкової декларації при розмитнені авто ще 6 900 гривень, на що останній погодився та здійснив переказ коштів.

Після чого, за абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , відповіді не було та автомобіль ОСОБА_11 залишився не розмитненим.

Крім того, потерпілий ОСОБА_13 , зазначає що також мав намір розмитнити своє авто, знайшовши оголошення у відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у якому автор каналу позиціонував себе як митний брокер та розповідав у відео про процедуру розмитнення. Надалі 13.11.2023 зв`язавшись із даною особою за абонентським номером НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , який у своїй діяльності використовують ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , обговоривши усі деталі ОСОБА_13 , здійснив переказ коштів в сумі 21900 гривень, як йому вказав ОСОБА_7 . Однак розмитнення авто виконано не було та за абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , якими користуються ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відповіді також не було.

У подальшому в ході проведення досудового розслідування працівниками УПК у Вінницькій області ДКП НП України встановлено, що ОСОБА_7 співпрацює разом і своїм братом ОСОБА_12 та ОСОБА_14 і використовують наступні банківські рахунки та банківські картки: НОМЕР_23 ; НОМЕР_24 ; НОМЕР_21 ; НОМЕР_25 ; НОМЕР_26 ; НОМЕР_27 ; НОМЕР_28 ; НОМЕР_29 ; НОМЕР_30 .

Додатково було отримано оперативну інформацію, що ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 07.10.2024, 23.10.2024 проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «IPhone 7» із абонентським номером НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СRI 1264519, мобільний телефон «IPhone 13» із абонентським номером НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СRI 1264522, мобільний телефон «IPhone 13 PRO MAX» із абонентським номером НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СRI 1264526. Банківські картки 358896, НОМЕР_7 , Ощадбанку: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , моно банк: НОМЕР_10 , креди агрікольбанк: НОМЕР_11 , форд банк: НОМЕР_12 , таскомбанк: НОМЕР_13 , приватбанк: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , акорд банк: НОМЕР_16 , юнексбанк: НОМЕР_17 , універсал банк: НОМЕР_18 , які поміщено до спец. пакету НПУ 1264523. Готівкові кошти: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 2 шт., номіналом 100 євро - 1 купюра, номіналом 500 гривень у загальній кількості 256 купюр, номіналом 1000 гривень 2 купюри, номіналом 200 гривень - 104 купюри, що в загальній кількості становить 150800 гривень, які поміщено до спеціального пакету НПУ RIС 2132161, тримач до сім-картки та інформацію про телефон поміщено до спец. пакету НПУ СRI 1264521, два мобільних телефони марки «IPhone» та «ТЕХНО» поміщено до спец. пакету НПУ СRI 1264520.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_15 про відсутність підстав для арешту майна, не заслуговують на увагу.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийняв до уваги те, що СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000339 від 01.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 4 ст. 190 КК України, те, що відповідно до ухвал слідчого судді Вінницького міського суду від 07.10.2024, 23.10.2024 проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 в ході якого виявлено та вилучено майна та грошові кошти, які відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 23.10.2024 визнано речовим доказом, обставини кримінального правопорушення, предметом якого або доходами від якого може бути виявлене та вилучене майно.

Ті обставини, що ОСОБА_7 не має жодного статусу у даному кримінальному провадженні № 0000339 від 01.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна у відповідності до ч. 4 ст. 170 КПК України.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому слідчий суддя перевірив законність права власності ОСОБА_7 на вилучені кошти та версію сторони захисту, що вилучені грошові кошти належать дружині ОСОБА_7 , оскільки отримані від продажу транспортного засобу 02.10.2024 року.

Перевіривши вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, зазначивши, що на даний час без проведення слідчих дій та експертиз неможливо ідентифікувати вказані грошові кошти та підтвердити або спростувати факт їх отримання незаконним шляхом, досудове розслідування перебуває на початковій стадії.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що на час розгляду апеляційної скарги внесено відомості ще по іншим епізодам злочинних дій у даному кримінальному провадженні, що вбачається з витягу ЄРДР у кримінальному провадженні № 20000339 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності відповідно до вимог ст.,ст. 170, 173 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, суду не надано та колегією суддів не встановлено.

На думку суду апеляційної інстанції рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При постановленні ухвали слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні органу досудового розслідування правові підстави для арешту майна, у зв`язку з чим слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

На переконання апеляційного суду, судом при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини матеріали провадження свідчать, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2024 року обґрунтована та належним чином мотивована і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2024 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4