Справа № 638/150/15-к
Провадження № 1-кп/638/52/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000895 від 02.08.2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кулиничі Харківського району Харківської області, українця, розлученого, освіта середня спеціальна, непрацюючого, раніше судимого, який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

16.01.2015 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 15.05.2015, матеріали відносно ОСОБА_8 , виділено в окреме провадження.

Ухвалою колегії суддів від 26.12.2019, задоволено частково клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , міру запобіжного заходу ОСОБА_7 змінено з тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчій ізолятор» на особисте зобов`язання.

Ухвалами колегії суддів від 13.01.2020 та 06.10.2020, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано привід в судове засідання до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021, головуючим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено суддю ОСОБА_1 .

В жодне з призначених судових засідань обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, згідно рапортів на виконання ухвал про привід, встановити місце знаходження ОСОБА_7 не є можливим, за місцем реєстрації та проживання, останній відсутній, встановити його місце знаходження, встановити не вдалося.

Ухвалою від 07.08.2024, клопотання прокурора про витребування інформації по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000895 від 02.08.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кулиничі Харківського району Харківської області, українця, розлученого, освіта середня спеціальна, непрацюючого, раніше судимого, який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України, задоволено. Зобов`язано Державну прикордонну службу України, власником (користувачем) якої є Адміністрація Державної прикордонної служби України, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 з можливістю отримання відомостей про перетин Державного кордону України або перетин лінії розмежування через контрольні пункти в`їзду-виїзду на тимчасово окуповані території України громадянином України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.12.2019 року по теперішній час.

На виконання ухвали від 07.08.2024, головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим, у період з 26.12.2019 року по 19.09.2024 (час надання витягу), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав у пункті пропуску РК-609 Краматорський прикз. Іншої інформації у головному центрі обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, немає.

У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про проведення судового розгляду за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , in absentia. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що у провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 14, п. п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується:

в готуванні до умисного вбивства, тобто підшукання, пристосування засобів і знарядь, підшукання співучасників, змова на вчинення злочину, інше умисне створення умов для скоєння злочину, а саме умисного противоправного заподіяння смерті іншій людині, скоєне із корисних спонукань, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб;

в умисному вбивстві, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне із корисних спонукань, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб;

в носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

в умисному вбивстві, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне із корисних спонукань, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, вчинене особою, яка раніше вчинила вбивство;

в спричиненні умисно легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

в носінні, зберіганні, придбанні вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово судом продовжувався.

Під час судового розгляду, ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 26.12.2019, з метою реалізації Мирного плану Президента України, на виконання завдань, покладених на Об`єднаний центр з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, встановлено, що тримання під вартою ОСОБА_7 може негативно вплинути на процес звільнення заручників з числа військовослужбовців ЗС України та інших осіб, яких було захоплено в полон у зоні проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання без покладання на обвинуваченого обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На теперішній час обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 розглядається Дзержинським районним судом м. Харкова.

У судові засідання призначені на 06.02.2023, 13.09.2023, 04.10.2023, 22.11.2023, 06.12.2023, 25.01.2024, 04.04.2024 та 03.06.2024 обвинувачений ОСОБА_7 за викликами суду не з`явився без поважної на то причини.

Відповідно до матеріалів з СУ ГУНП в Харківській області встановлено, що за місцем мешкання обвинувачений відсутній. Від сусідів відомо, що ОСОБА_7 за місцем мешкання не проживає тривалий час, виїхав до тимчасово окупованій території. За обліками міжвідомчої системи «Аркан ЦП» ОСОБА_7 востаннє перетнув державний кордон в пункті пропуску через КППВ у грудні 2019 року до так званої «ЛНР» «ДНР», після чого до України не повертався.

Таким чином вжитими заходами встановити місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_7 не надалось можливим.

Крім того, ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова органу досудового розслідування доручено отримати від Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України обвинуваченого ОСОБА_7 за період з 26.12.2019 по теперішній час.

Згідно з інформацією Головного центу обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України встановлено про перетинання обвинуваченим ОСОБА_7 кордону через КППВ у грудні 2019 року до так званої «ЛНР» «ДНР».

Таким чином, в діях обвинуваченого вбачається неналежна процесуальна поведінка з метою уникнення кримінальної відповідальності у зв`язку з неявками до суду за викликами.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді/суду а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, у разі неприбуття обвинуваченого до суду, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Статтею 138 КПК України визначено вичерпний перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, жоден з яких не підпадає під процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, обвинуваченому ОСОБА_7 достовірно відомо про наявність обвинувального акту стосовно нього, який перебуває на розгляді у суді, рішення по якому не прийняте. Також слід вважати, що повістки про виклик до суду обвинувачений ОСОБА_7 отримував відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, таким чином останній належним чином повідомлений про необхідність прибути до судового засідання, однак обов`язок, покладений на нього, не виконав.

Також, окремої уваги заслуговує той факт, що строки притягнення до кримінальної відповідальності спливають, оскільки інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинено у 2013 році.

Разом з тим, ч. 3 ст. 28 КПК України визначено, що проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд.

Таким чином наявні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований тяжкий злочин умисно не з`являється у судові засідання.

Вказана неналежна поведінка ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи демонструє його зневажливе ставлення до суду та закону, а також повне ігнорування передбачених законом процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 14, п. п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 263 КК України, тобто щодо нього може бути застосована процедура in absentia.

Захисник обвинуваченого щодо вирішення клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження покладалася на розсуд суду.

Потерпілі та їх представники в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів, вислухавши клопотання, думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у статті 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (ст. 14 (3) (d)) вказується: «Кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, як мінімум, на такі гарантії на основі повної рівності: (d) бути засудженим в його присутності...». Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, але суд у будь-якому випадку має здійснити ретельну перевірку наведеної обставини.

Відповідні права та можливості обвинуваченого визначені статтею 42 КПК України.

Ключове значення в цьому випадку має відігравати повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (рішення ЄСПЛ у справі «Сейдовіч проти Італії»).

Можливість судового розгляду справи у кримінальному проваджені у разі неприбуття обвинуваченого за викликом суду шляхом здійснення спеціального судового провадження передбачена у частиною третьою статті 323 КПК України.

Так, за змістом абзаців 2 та 3 частини другої статті 297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

В свою чергу, за змістом частини другої статті 297-1 КПК України, серед переліку злочинів за якими може бути призначено спеціальне судове провадження, міститься й кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 КК України, за якою у тому числі висунуто обвинувачення ОСОБА_7 .

Суд вважає, що подальший розгляд кримінального провадження № 0000895 від 02.08.2013 року шляхом здійснення спеціального судового провадження не порушуватиме права обвинуваченого на справедливий суд у зв`язку з наступним.

Під час розгляду цього кримінального провадження наявні всі засоби і можливості дотримання стандартів судового розгляду, викладені у Резолюції 11 комітету Міністрів Ради Європи від 19 січня 1973 року «Про критерії, що регламентують розгляд, проведений за відсутності обвинуваченого», якою регламентується наступне:

«1. Справу жодної особи не може бути розглянуто, якщо до цього її ефективно протягом часу, що дозволяє їй з`явитися в суд і підготувати свій захист, не було оповіщено повістками, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

2. Повістки повинні вказувати на наслідки неявки обвинуваченого на розгляд.

3. Коли суд встановить, що обвинуваченому, який не з`явився на розгляд, була вручена (atteint) повістка, він повинен розпорядитися про відкладення розгляду, якщо визнає, що особиста присутність обвинуваченого є обов`язковою, або якщо є підстави вважати, що у нього виникли перешкоди для явки.

4. Справа обвинуваченого не повинна розглядатися в його відсутність, якщо можливо і бажано перенести розгляд на територію іншої держави або звернутися із запитом про видачу.

5. Коли справа обвинуваченого розглядається в його відсутність, докази повинні збиратися звичайними способами, а захист повинен мати право втручатися в цей процес.

6. Судове рішення, прийняте за відсутності обвинуваченого, має бути доведено до його відома згідно з правилами вручення повісток для явки в суд, і період часу для оскарження не повинен починатися раніше, ніж особа, щодо якої винесено вирок, не отримає ефективного повідомлення про винесене судове рішення, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

7. Кожен, чия справа розглядалася в його відсутність, повинен мати можливість оскаржити це судове рішення будь-якими доступними йому засобами, якби він був присутній.

8. Особа, справу якої було розглянуто в її відсутність, і якій не була належним чином і в належній формі вручена повістка, повинна мати правовий засіб захисту, що дозволяє їй анулювати судове рішення.

9. Особа, справу якої розглянуто в її відсутність, але якій повістка була належним чином вручена, має право на повторний розгляд справи в звичайному порядку, якщо ця особа може довести, що її відсутність і факт того, що вона не могла проінформувати суддю у справі, були викликані обставинами, що знаходяться за межами її контролю».

Європейський Суд з прав людини з особливою увагою ставиться до судового розгляду справ за відсутності обвинуваченого. У рішенні ЄСПЛ «Медєніца проти Швейцарії» суд зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Кримінальний процесуальний закон України надає обвинуваченим всі необхідні можливості в рамках спеціального судового провадження щодо необхідності дотримання яких у справах за відсутності обвинуваченого (in absentia), висловлюється у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема, надає право обвинуваченим за бажанням бути присутніми при розгляді кримінального провадження, право виробити лінію захисту, право на юридичну допомогу, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Відповідно до частини 5 статті 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно з частиною 3 статті 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 № 1632-VII, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

В жодне з призначених судових засідань під час головування судді ОСОБА_1 обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, згідно рапортів на виконання ухвал про привід, встановити місце знаходження ОСОБА_7 не є можливим, за місцем реєстрації та проживання, останній відсутній, встановити його місце знаходження, встановити не вдалося.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані судом, стороною обвинуваченням та стороною захисту для повідомлення обвинуваченого про проведення судового засідання.

Враховуючи викладені висновки про належність здійснення викликів і повідомлень в рамках кримінального провадження, суд оцінює дії обвинуваченого як такі, що мають на меті переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження № 5-1кс15), «під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство... При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку».

Наведена позиція була додатково підтверджена постановами Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 659/234/16-к та 30 травня 2019 року по справі № 639/793/17.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження № 51-9040км18) на підставі аналізу положень ч. 1ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження».

У постанові Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі № 242/3982/16-к зазначено, що «за таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду, відповідно до яких органом досудового розслідування вичерпано всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про підозру, та належним чином виконані вимоги закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Виходячи з тих заходів, які були вжиті органом досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_1, Верховний Суд не знаходить підстав вважати, що останній не був повідомлений про наявність кримінального провадження відносно нього. У зв`язку з цим він мав можливість отримувати інформацію щодо часу і місця судового розгляду кримінального провадження, оскільки відповідні повістки публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавного значення та на інтернет-порталі судової влади. Він також мав можливість взяти участь у судовому розгляді кримінального провадження як особисто, так і шляхом залучення захисника за власним вибором, якщо б мав таке бажання. Поряд з цим, для захисту інтересів ОСОБА_1 державою був залучений захисник, касаційна скарга якого є предметом розгляду суду касаційної інстанції».

Аналіз загального змісту наведеної судової практики, з урахуванням конкретних обставини цього провадження, дозволяє дійти висновку про можливість здійснювати подальший розгляд у формі спеціального судового провадження з дотриманням норм міжнародного законодавства в сфері захисту прав людини, у тому числі вищенаведеної практики ЄСПЛ, практики Верховного Суду, та що такий розгляд не призводить до порушення ст. 6 Конвенції, положень Конституції України, та положень КПК України.

Право людини і громадянина на судовий захист належить до громадянських прав, при чому, містить в собі юридичну гарантію від свавілля як з боку держави, так і окремих осіб. Держава має забезпечувати захист прав особи, у тому числі шляхом реалізації завдань кримінального судочинства.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Тобто, забезпечення гарантії того, що особа, якій у встановленому порядку висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, має постати перед судом, спрямоване на захист не тільки інтересів усього суспільства, але й кожного окремого громадянина держави.

Можливість розглянути справу і прийняти у ній рішення за відсутності обвинуваченого відповідає загальним засадам демократичного суспільства. Необхідні критерії для такого розгляду закріплені у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи «Про критерії, що регламентують розгляд, що здійснюється за відсутності обвинуваченого» та Рекомендаціях № 6 R (87)18 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо спрощення кримінального судочинства».

Сумісність обмежень, передбачених національним законодавством, з правом доступу до суду, гарантованим статтею 6 Конвенції, має залежати від особливостей конкретного провадження. Право на участь у розгляді справи, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним, і має існувати розумна пропорційність між використовуваними засобами та метою, яку прагнуть досягти. Відповідні обмеження не повинні перешкоджати здійснення права таким чином або до такої міри, що порушується сама суть права.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачений ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000895 від 02.08.2013 року висунуте щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України, що в тому числі входить до переліку злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, обвинувачений перебуває на тимчасово окуповані території України, повідомлений належним чином про розгляд судом кримінального провадження відносно нього в порядку, передбаченому КПК України, однак в діях обвинуваченого вбачаються спроби переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог частини третьої статті 323 КПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для проведення в даному провадженні спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (inabsentia).

Керуючись вимогами ст. ст.ст.314-316, 331, 369, 380 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України, здійснювати за відсутності обвинуваченого (in absentia) в порядку спеціального судового провадження, у відкритому судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження положення частини четвертої статті 323 КПК України, що у разі якщо після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження обвинувачений з`явився або був доставлений до суду, судовий розгляд продовжується з моменту постановлення такої ухвали згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

В рамках спеціального судового провадження призначити судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України, на 4 грудня 2024 року об 11 год. 00 хв. в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова

У судове засіданні викликати учасників кримінального провадження.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, а також інформацію про процесуальні документи, надсилати та публікувати відповідно до вимог статті 323 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 07.11.2024 о 16.50 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2