Справа № 720/3026/24
Провадження № 1-кс/720/346/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000082 від 30 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід у розгляді вказаного клопотання з тих підстав, що ОСОБА_6 працював в Новоселицькому районному судді Чернівецької області в одному колективі з ОСОБА_3 , перебував в постійному спілкуванні з працівниками апарату суду, керівництвом суду та суддями, зокрема і зі мною з робочих питань.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого ст. 35 КПК України порядку визначення судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до статей 126, 129 Конституції України гарантується, що судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Стаття 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Згідно п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу (самовідводу) у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід (самовідвід) судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення і покликаний гарантувати захист від впливу на суд різних зовнішніх факторів. В цей же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного ст. 8 КПК України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Підсумовуючи викладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого судді при вирішенні даної скарги на постанову про закриття кримінального провадження, враховуючи те, що ОСОБА_6 працював у Новоселицькому районному суді Чернівецької області, суд вважає, що заява про самовідвід слідчого судді підлягає до задоволення та слід відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду вказаної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000082 від 30 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, передати до канцелярії Новоселицького районного суду для автоматизованого розподілу між іншими суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1