Провадження № 1-кп/947/1390/24
УХВАЛА

06.11.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду письмові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та захисника адвоката ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0000200 від 07.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Кудрявцівка, Веселмнівського району, Миколаївської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Одеси, громадянин України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, раніше не судимий, щодо якого в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживав за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Одеси, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, щодо якого в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.146, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27 ч.ч.3, 4 ст.187 КК України,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та проживав за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Одеси, громадянин України, з повною середньою освітою, офіційно працевлаштований в «ТІС» порт Южний слюсарем, раніше не судимий,

зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.2 ст.146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження строків дії тримання під вартою обвинувачених, оскільки вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжкого, санкція якого передбачає позбавлення волі на тривалий строк з конфіскацією майна, а також наявні ризики, які не зменшилися, продовжують існувати, і які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нові злочини.

На обґрунтування своїх клопотань прокурор надав витяги з інформаційного центру про судимості обвинувачених, судові рішення слідчих суддів про обрання та продовження строків дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо кожного обвинуваченого, інші документи, що характеризують особи обвинувачених.

Зокрема, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду прокурор обґрунтовує тим, що на теперішній час останній обвинувачується у скоєні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурор обґрунтовує встановленою КПК процедурою отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України, а також те, що у зв`язку з врученням обвинуваченому копій матеріалів разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу, останній отримав можливість володіти інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Станом на даний час, потерпілі та свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи не під вартою, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження або взагалі відмовитися від них. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 приймав активну участь у залякуванні потерпілих з метою отримання грошових коштів.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 прокурор обґрунтовує тим, що останній, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за умисні, тяжкі злочини проти власності та особистої волі особи, був неодноразово засудженим. Однак, належних висновків для себе не зробив, та повторно обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, у нього відсутні законні джерела доходу, тому він може продовжити вчинення протиправні незаконні дій.

Крім того, необхідно враховувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку прокурора, не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненим злочинам. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суд на першу вимогу. Запобіжний захід у вигляді застави та домашнього арешту не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження.

Тому, на думку прокурора, з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_4 діянь, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_10 заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки ризики прокурором не доведені, обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою без обвинувального вироку суду. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ризики переховування обвинуваченого від суду прокурор обґрунтовує тим, що на теперішній час ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурор обґрунтовує встановленою КПК процедурою отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України, а також те, що у зв`язку з врученням обвинуваченому копій матеріалів разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу, останній отримав можливість володіти інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Станом на даний час, потерпілі та свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи не під вартою, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження або взагалі відмовитися від них. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 приймав активну участь у залякуванні потерпілих з метою отримання грошових коштів.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_5 . прокурор обґрунтовує тим, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області щодо ОСОБА_5 слухається кримінальне провадження за вчинення, у тому числі умисних тяжких злочини проти власності. Однак останній належних висновків для себе не зробив, та повторно обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, у нього відсутні законні джерела доходу, тому він може продовжити вчинення протиправні незаконні дій.

Крім того, необхідно враховувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку прокурора, не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненим злочинам. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК

України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суд на першу вимогу. Запобіжний захід у вигляді застави та домашнього арешту не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження.

Тому, на думку прокурора, з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_5 діянь, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_11 заявив, що Київський районний суд м.Одеси взагалі не має права розглядати клопотання прокурора, оскільки кримінальне провадження цьому суду не підсудне, а питання про визначення підсудності ще не вирішено в процесуальний спосіб. Більш того, прокурором долучені до судової справи докази по справі, а суд їх прийняв та дослідив, що на даній стадії процесу взагалі не допустимо і є порушенням норм КПК України. Як що ж суд такі дійде висновку про можливість розгляду клопотання прокурора, то захист заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та просить змінити запобіжний захід на домашній арешт або заставу.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду прокурор обґрунтовує тим, що на теперішній час останній обвинувачується у скоєні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурор обґрунтовує встановленою КПК процедурою отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України, а також те, що у зв`язку з врученням обвинуваченому копій матеріалів разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу, останній отримав можливість володіти інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Станом на даний час, потерпілі та свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи не під вартою, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження або взагалі відмовитися від них. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 приймав активну участь у залякуванні потерпілих з метою отримання грошових коштів.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_6 . прокурор обґрунтовує тим, що в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси щодо ОСОБА_6 слухається кримінальне провадження за вчинення, у тому числі умисних тяжких злочинів. Однак останній належних висновків для себе не зробив, та повторно обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, у нього відсутні законні джерела доходу, тому він може продовжити вчинення протиправні незаконні дій.

Крім того, необхідно враховувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку прокурора, не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненим злочинам. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суд на першу вимогу. Запобіжний захід у вигляді застави та домашнього арешту не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження.

Тому, на думку прокурора, з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_6 діянь, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_12 заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ризики прокурор не довів, а лише послався на них. Наявність в іншому суді м.Одеси кримінального провадження не є підставою для тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки його вина ще не доведена в іншому суді. ОСОБА_6 має реєстрацію та постійне місце мешкання, тому запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатньо за забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду прокурор обґрунтовує тим, що на теперішній час він останній обвинувачується у скоєні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_7 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурор обґрунтовує встановленою КПК процедурою отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України, а також те, що у зв`язку з врученням обвинуваченому копій матеріалів разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу, останній отримав можливість володіти інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Станом на даний час, потерпілі та свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи не під вартою, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження або взагалі відмовитися від них. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , під впливом більш активних співучасників, приймав активну участь у залякуванні потерпілих з метою отримання грошових коштів.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 . прокурор обґрунтовує схильністю ОСОБА_7 до впливу на нього з боку інших осіб, що потягло вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень групою осіб. Останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів.

Крім того, необхідно враховувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку прокурора, не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненим злочинам. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК

України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суд на першу вимогу. Запобіжний захід у вигляді застави та домашнього арешту не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження.

Тому, на думку прокурора, з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_7 діянь, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, надала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт. Заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, захисник зазначила, що ризики прокурором не доведені, ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, втратили свою актуальність. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначила, що обвинувачений ОСОБА_7 має соціальні зв`язки, у розшуку не перебував, позитивно характеризується в биту і за місцем роботи, був офіційно працевлаштований, має хворих батьків, які перебувають в нього на утриманні.

Адвокат надала в розпорядження суду документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_9 по заявлених клопотаннях підтримала клопотання прокурора та просила продовжити строки тримання під вартою щодо кожного обвинуваченого.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши документи, надані сторонами на обґрунтування заявлених клопотань, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинувачених строки дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

Судом з обвинувального акту і досліджених у судовому засіданні доводів сторін, наданих сторонами документів на обґрунтованість позицій та, що характеризують особи обвинувачених, встановлена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 :

можуть здійснити дії на спробу переховуватися від суду, оскільки вони обвинувачуються у вчинені умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, можуть переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо з огляду на військову агресію проти України, з огляду на ускладнене здійснення належного контролю у уповноважених органів за перетином особами державного кордону України, та можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску;

іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки вони не мають офіційних джерел прибутку, окрім обвинуваченого ОСОБА_7 , оспорюють пред`явлене обвинувачення;

можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані в суді, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку доведеності їх вини та оспорювання обвинувачення. Вказаний ризик продовжує існувати, оскільки показання потерпілих та свідків мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Обвинувачені, перебуваючи на волі можуть здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб, з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь обвинувачених;

можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не мають легітимного джерела доходів, окрім обвинуваченого ОСОБА_7 . До того ж, щодо обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_6 в проваджені інших судів України перебувають кримінальні провадження за вчинення умисних кримінальних правопорушень тощо. Хоча по іншим кримінальним провадженням відсутні обвинувальні вироки, які набрали законної сили, але наведені обставини враховується судом як характеризуючи осіб відомості.

В рішенні у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» рішення у справі «Ілійков проти Болгарії».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою враховується у сукупності обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст.177 КПК України.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинувачених, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів на даний час не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Лопатін і Медведський проти України».

Суд приймає до уваги позитивні характеристики щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , але ці обставини не є необхідними і достатніми для пом`якшення запобіжного заходу.

Заперечення адвоката ОСОБА_11 з приводу надання суду прокурором доказів по справі, що суперечить нормам КПК України, не мають жодного підґрунтя та спростовуються фактичними обставинами, оскільки в судовому засіданні прокурором, як і адвокатом ОСОБА_3 були надані не докази, а лише характеризуючи матеріали щодо обвинувачених (довідки про судимість, характеристики). Крім того, надані прокурором копії попередніх рішень слідчого судді з приводу застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених та продовження строку його дії, також не є доказами по справі, а є лише процесуальними рішеннями з приводу заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, доводи адвоката ОСОБА_11 щодо компетенції Київського районного суду м.Одеси по розгляду клопотань і кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, і щодо розгляду якого в порядку ст.35 КПК України визначений уповноважений суддя, є безпідставними і надуманими, такими, що суперечать вимогам КПК України і матеріалам кримінального провадження. Питання ж про підсудність кримінального провадження судові, до якого надійшов обвинувальний акт, вирішуються на стадії підготовчого провадження, яка ще не завершена.

Застава щодо обвинувачених відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого вони обвинувачуються, вчинений із застосуванням насильства.

Обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідчать про суспільний інтерес конкретного кримінального правопорушення, який, з огляду на презумпцію невинуватості, переважає над особистою волею обвинувачених.

Отже, підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.3, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 05.01.2025.

Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 05.01.2025.

Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 05.01.2025.

Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 05.01.2025.

Відмовити стороні захисту у зміні запобіжного заходу обвинуваченим з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо кожного обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1