ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2999/24 Справа № 233/679/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження № 0000452 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 08 грудня 2023 року, приблизно о 18.00 год. ОСОБА_8 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із дружиною ОСОБА_9 та знайомими ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в приміщенні кухні вживали спиртні напої.

У цей же день, приблизно о 21.25 год. під час розпиття спиртних напоїв у приміщенні кухні за вищевказаною адресою між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої останні перемістились до ОСОБА_12 . Під час бійки ОСОБА_8 почав відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_11 , на ґрунті чого у нього виник протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

08 грудня 2023 року, приблизно о 21.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , вийшов з приміщення гостьової кімнати, де відбувалась бійка, взяв на кухні кухонний ніж, та повернувшись до ОСОБА_11 , який в цей час знаходився в коридорі будинку за вищевказаною адресою, діючи умисно, тримаючи ніж у лівій руці, наніс останньому два послідовних удари лезом зазначеного ножа в область грудної клітини праворуч.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 два проникаючі колото-різані поранення грудної клітини праворуч, а саме, в проекції ІІ межребір?я по середнє-ключичній лінії та в проекції V міжребір?я по передньо-грудинній лінії праворуч, з ушкодженням правої легені, від яких останній помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_11 стали два проникаючі колото-різані поранення грудної клітини праворуч з ушкодженням правої легені, які ускладнились розвитком гострої крововтрати, правобічного гемотораксу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду. Зазначає, що під час розгляду кримінального провадження судом не взяті до уваги його пояснення, висновки експерта та довідки медичного закладу. Вважає, що судом помилково кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він захищав себе і свою родину від нападу. Просить перекваліфікувати його дії на відповідну статтю кримінального кодексу.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що тілесні ушкодження ОСОБА_13 спричинив саме він, але це сталося в процесі самооборони, він тільки захищав себе та свій дім.

Свідок ОСОБА_9 повідомила у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_14 є її чоловіком, ввечері 08 грудня 2023 року ОСОБА_13 і ОСОБА_15 прийшли до них і чоловік запросив їх зайти випити. Вони вже були у стані сп`яніння. Розмістилися вони на кухні, посиділи не менше години, потім ОСОБА_15 попросився у ОСОБА_12 прилягти відпочити. Вона набрала води і пішла у двір поратися по господарству. Коли повернулася, то побачила, що її чоловік та ОСОБА_13 билися. Чоловік і ОСОБА_13 перемістилися до ОСОБА_12 . ОСОБА_13 побив її чоловіка і той втратив свідомість. Вона відчинила вхідні двері щоб ОСОБА_13 пішов, але той став будити ОСОБА_15 , щоб піти разом. Потім чоловік прийшов до тями, у нього йшла носом кров і він з кухні рукою взяв кухонний ніж, яким наніс ОСОБА_16 . Між ударом ножем і смертю ОСОБА_13 пройшло декілька хвилин.

Згідно протоколу огляду місця події від 08 грудня 2023 року, місцем скоєння злочину є будинок АДРЕСА_1 . Під час огляду будинку у ОСОБА_12 зліва від входу на килимі червоного кольору було виявлено труп ОСОБА_11 Присутня при огляді ОСОБА_9 впізнала в трупі свого племінника ОСОБА_11 та повідомила, що тілесні ушкодження ОСОБА_11 наніс її чоловік ОСОБА_8 , який після сварки наніс ОСОБА_11 декілька ударів кухонним ножем.

З протоколу слідчого експерименту від 09 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_7 розповів та показав на місці, шо 08 грудня 20223 року, близько 18 год., до нього завітали ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому вони разом вживали алкогольні напої у приміщенні кухні. Через деякий час ОСОБА_19 пішов до кімнати відпочивати, а він з ОСОБА_20 продовжили вживати алкогольні напої у приміщенні кухні, де між ними відбувся словесний конфлікт, причину якого не пам`ятає. В ході словесного конфлікту ОСОБА_21 , сидячи на табуреті, наніс йому удар кулаком лівої руки в область правого ока та декілька ударів в область голови. В подальшому між ними виникла бійка, в ході якої вони наносили один одному удари, переміщуючись з кухні до коридору та зальної кімнати. На запитання, чи міг він збігти від ОСОБА_13 , ОСОБА_8 пояснив, що не міг через те, що цей будинок його і він в ньому проживає. Він вжив приблизно 0,7 л алкогольного напою. В подальшому ОСОБА_8 вказав, що наніс ОСОБА_22 ножові поранення. ОСОБА_8 розташував статиста навпроти себе, та вказав, що ОСОБА_21 стояв за порогом приміщення кухні в коридорі. Він лівою рукою дотягнувся до раковини, де взяв ножа та наніс даним ножем два послідовних удари в область грудної клітини ОСОБА_22 , утримуючи ніж в лівій руці.

З протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 09 грудня 2023 року вбачається, що остання розповіла та показала на місці, що 08 грудня 2023 року вона знаходилась за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 18 годині до них з чоловіком ОСОБА_8 , який також знаходився в будинку, завітав племінник зі сторони чоловіка, ОСОБА_11 , та його товариш ОСОБА_18 . ОСОБА_18 був втомлений, тому вона провела його до зальної кімнати відпочивати, сама пішла на вулицю займатися господарськими справами. ОСОБА_21 та ОСОБА_23 розмістились у приміщенні кухні та почали розпивати спиртні напої. Далі, приблизно о 19.00 годині, вона увійшла в будинок та побачила, як у приміщенні кухні боряться ОСОБА_17 та її чоловік ОСОБА_23 . Щоб припинити конфлікт вона зробила спробу розборонити їх, однак не змогла, тому попрямувала у зальну кімнату покликати ОСОБА_24 . Далі боротьба ОСОБА_25 та ОСОБА_26 перемістилась у зальну кімнату, де ОСОБА_25 продовжив завдавати ОСОБА_26 тілесні ушкодження ногами та руками. В положенні лежачі на спині ОСОБА_26 знаходився протягом трьох хвилин. ОСОБА_25 в цей час сів на диван та почав будити ОСОБА_27 . Через три хвилини ОСОБА_26 отямився, та нікому не повідомивши про свої дії, пішов на кухню і приблизно через хвилину повернувся з кухонним ножем у лівій руці. Після чого ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , який тримав ніж у лівій руці, почали обоюдну боротьбу, яка перемістилась у коридор. Свідок відтворила за допомогою статиста положення ОСОБА_28 , коли ОСОБА_23 завдав йому колото-різані рани. Далі за допомогою статиста свідок відтворила механізм нанесення ОСОБА_26 ударів ОСОБА_22 , а саме, з розмахом знизу лівою рукою продемонструвала удар в область правої грудної клітини (ключиці) спереду, тримаючи ніж за рукоятку, та пояснила, що бачила лише один удар, після чого вибігла і почала викликати швидку.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 202 від 17 січня 2024 року, причиною смерті ОСОБА_11 стали проникаючи колюче-ріжучі поранення грудної клітини праворуч (рани № 1, № 2) з ушкодженням правої легені, які ускладнились розвитком крововтрати правобічного гемотораксу.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 202/31 від 13 грудня 2023 року, тілесні ушкодження, що мались у ОСОБА_11 , могли утворитись за обставин, на які вказує як підозрюваний ОСОБА_8 , так і свідок ОСОБА_9 , під час проведення слідчого експерименту за їх участі, від нанесення ударів ножем в область грудної клітини праворуч.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та доров`я особи» відповідальність за ст. 118 або ст. 124 КК за вбивство чи заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, знаряддя злочину (кухонний ніж), поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події (побиття потерпілим обвинуваченого та припинення потерпілим неправомірних дій) та під час події (відсутність з боку потерпілого будь-якого неправомірного посягання), а також після події, не зважаючи на намагання ОСОБА_8 зупинити кров ОСОБА_11 після нанесення ножових поранень, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_29 , спричиняючи потерпілому ОСОБА_11 два цілеспрямовані удари ножем у життєво важливу частину тіла (грудну клітину), усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, за відсутності ознак необхідної оборони та відсутності небезпечності посягання з боку потерпілого, умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження в життєво важливу частину тіла, маючи умисел та бажаючи настання його смерті.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 ознак необхідної оборони, передбаченої ст. 36 КК України, оскільки право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

В той же час, право на необхідну оборону виникає не за будь якого суспільно - небезпечного посягання, а лише за такого, яке викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно - небезпечного посягання.

Така необхідність виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів. Отже, надаючи громадянам права на необхідну оборону, закон має на увазі лише такі випадки захисту, за яких громадянин змушений негайно заподіяти шкоду посягаючому, з тим, щоб відвернути або припинити його посягання, тобто ефективно здійснити захист.

Обвинувачений ОСОБА_8 мав реальну можливість уникнути конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , що підтверджується протоколами слідчих експериментів від 09 грудня 2023 року та поясненнями свідка ОСОБА_9 . Однак умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, після припинення потерпілим ОСОБА_11 спричинення йому ударів, тобто за відсутності підстав для необхідної оборони, ОСОБА_8 пішов на кухню, повернувся з кухонним ножем та цілеспрямовано спричинив потерпілому тілесні ушкодження з метою настання смертельного наслідку і що охоплювалося його умислом.

З огляду на вищезазначене доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він він захищав себе і свою родину від нападу та діяв в межах необхідної оборони або з перевищенням меж необхідної оборони є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, спосіб завдання тілесних ушкоджень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, задовільно характеризується за місцем проживання, пенсіонер, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання, суд обґрунтовано визнав щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України суд обґрунтовано визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому призначене судом першої інстанції покарання у виді 8 років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: