У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2024 Справа №607/24788/24 Провадження №1-кс/607/6808/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0000066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 191 КК України, про накладення арешту на нежитлове приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності TOB «Європа», код ЄДРПОУ 22604324, для його збереження, шляхом заборони відчуження та розпорядження, а також шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, реєстраторам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаного вище об`єкту нерухомого майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що відповідно до заяви про злочин, поданої потерпілою ОСОБА_4 учасники товариства ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою недоотримання коштів товариством та іншими його учасниками у виді дивідендів, уклали договір про оренду нежитлового приміщення, належного TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з однієї сторони - директор TOB «Європа» ОСОБА_6 , з іншої - його батько та учасник TOB «Європа» ОСОБА_7 , який діяв як окрема фізична особа. Щомісячна орендна плата орієнтовно 32 000 грн. Надалі, ОСОБА_6 уклав договір суборенди із TOB «БРОКАРД-УКРАЇНА» за суму значно вищу, орієнтовно 220 000 грн. Вказане, на думку потерпілої, свідчить про злочинні дії учасників TOB «Європа», що завдають збитків товариству.

Також, з допиту потерпілої встановлено, що 25.09.2024 останній на пошту надійшов лист, в якому було повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Європа» за підписом директора, яке заплановане на 27.10.2024 (надалі засідання перенесено на другу половину листопада). Як вбачається з листа, мета зборів - звільнення директора та продаж єдиного майна TOB «Європа», а саме нежитлового приміщення, що по АДРЕСА_1 . Потерпілою надіслано запит на ім`я директора ОСОБА_6 про надання інформації щодо заборгованості товариства, оціночної вартості приміщення. Із отриманої відповіді відомо про заборгованість товариства у сумі 4 611 032 грн., та про оціночну вартість приміщення розміром 3 716 083,24 грн.

Надалі, 18.11.2024 на адресу Тернопільської окружної прокуратури надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 про арешт майна, яке мотивоване тим, що інші учасники товариства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 мають намір за заниженою ціною відчужити нерухомість на користь підставних осіб з тією метою, щоб інші учасники не мали можливості повноцінно користуватись корпоративним правами.

Зазначає, що у даному випадку, існують реальні підстави вважати, що нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , може бути незаконно відчужено за суттєво заниженою вартістю. Отож, лише за допомогою даного заходу забезпечення кримінального провадження можливо запобігти незаконному відчуженню нерухомого майна. Дане приміщення за адресою: АДРЕСА_1 відповідає означеним у ст. 98 КПК України критеріям. Окрім того, вказаний об`єкт нерухомого майна має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження та може бути використаний як доказ факту злочинних дій, вчинених учасниками ТОВ «Європа». Приміщення є матеріальним об`єктом, який буде використаний як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути відчужений кримінально-протиправним шляхом

Також, накладення арешту на приміщення необхідно для забезпечення проведення оціночно-будівельної експертизи у цьому кримінальному провадженні, проведення якої заплановано.

Без арешту вказаного вище об`єкту нерухомого майна неможливо буде виконати покладені на органи досудового розслідування завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України, в частині захисту осіб, суспільства та держави від кримінального правопорушень, забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини та окрім того, може призвести до приховування злочину. Також, не накладення арешту на приміщення може стати наслідком його видозміни, відчуження або передачі третім особам, у тому числі частинами, що ускладнить притягнення до відповідальності винних осіб, спроможність запобігти (усунути) порушення закону, а також втрати можливості використання його як доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна є його збереження, зокрема запобігання його незаконному відчуженню за заниженою ціною, його поділу, зміни. Оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, загроза подальшого відчуження об`єкта нерухомого майна існує, необхідна заборона його відчуження та розпорядження, тому просить суд накласти арешт на вищезазначене нерухоме майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав у ньому наведених.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000066 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження було розпочате за фактом за фактом того, що частина учасників TOB «Європа» (), діючи умисно, вчиняють дії, спрямовані на розтрату майна товариства.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України. Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу).

Тобто, законодавець, при вирішення питання щодо доцільності арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, вимагає можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Разом з тим, у клопотанні не зазначено та додані до клопотання матеріалах не доводять, що зазначене у клопотанні нежитлове приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності TOB «Європа», було визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні та необхідності збереження даного майна як доказу.

За ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу.

За вказаних обставин, вважаю, що прокурором не доведено підстав і мети накладення арешту на вищевказане нежитлове приміщення, зокрема, не доведено, що воно є доказом у даному кримінальному провадженні та не доведено необхідності запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає недоведеним необхідність накладення арешту на вказане майно, а також що існують ризики, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

За наведеного, у клопотанні про арешт слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 191 КК України, про накладення арешту на нежитлове приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності TOB «Європа», код ЄДРПОУ 22604324 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1