УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8733/24

Провадження № 1-кс/712/3669/24

26 липня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0002242 від 04.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0002242 від 04.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що протягом 2023 2024 років в провадженні слідчих поліції Черкаського регіону перебувало кримінальне провадження № 0002242 від 04.06.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Потерпілим в даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_4 , з яким 15.07.2024 року було укладено договір про надання правничої допомоги. В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою з мовою ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 22.09.1999 року до квітня 2010 року, шляхом обману заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 в загальній сумі 35 500 доларів США, маскуючи свої дії оформленням фіктивного договору від імені ТОВ « Компанія Еверест» з потерпілим на продаж квартири АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про відсутність в них та в ТОВ «Компанія Еверест» будь яких прав на цю квартиру. Вказане підтверджується зібраними в ході кримінального провадження доказами, зокрема - покази потерплого, свідків, документами (в т. ч. відповіддю компанії забудовника вищевказаного будинку, що ТОВ «Компанія Еверест» не придбавала дану квартиру), висновком економічної експертизи (що надходження грошових коштів від потерпілого на рахунки вказаного товариства документально не підтверджується ). Незважаючи на вказані обставини, слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 29.06.2024 року виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Основним мотивом такого рішення послугував висновок слідчого про те, в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини.

Просить визнати поважними та поновити строк звернення до слідчого судді з даною скаргою. Скасувати постанову слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 29.06.2024 - про закриття кримінального провадження № 0002242 від 04.06.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи зазначені заявником обставини отримання співрної постанови тільки 15.07.2024р., що прокруором не спростовано, слідчий суддя вважає, що строк при зверенні до суду з даною скаргою 22.07.2024р. не пропущений.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0002242 від 04.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

29 червня 2024 року постановою слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області кримінальне провадженню № № 0002242 від 04.06.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

У спірній постанові слідчим зазначено, що досудове розслідування здійснювалось за такими обставинами.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора "Компанія Еверест", заключив з ОСОБА_4 завідомо фіктивний договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ТОВ "Кмоапнія Еверест" не належить вказана квартира, за попередньою змовою з ОСОБА_6 в період часу з 22.09.2009р. до квітня 2010 року умисно шляхом обману заволоділи коштами ОСОБА_4 в розмірі 35 500 доларів США, що станом на 22.09.2009р. складало 282 000 грн, чим спричинили останньому матеріальних збитків на вказану суму.

За даним фактом у кримінальному провадженні № 0002242 були внесені 04.06.2013 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), що завдано значної шкоди потерпілому.

Висновки слідчого про відсутність об`єктивної сторони складу кримінальнгоо правопорушення обгрунтовані тим, що в ході розслідування встановлено факт цивільних правових відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , враховуючи факт укладення договору про передачу у власність квартири.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 712/7368/13-к (провадження № 51-6626км18), статтею 190 КК передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Як випливає зі змісту зазначеної норми кримінального закону та правозастосовної практики, отримання майна за умови виконання якого-небудь зобов`язання належить кваліфікувати як шахрайство в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цим майном мала на меті його присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, слід розглядати укладення договорів кредиту, позики, попередньої оплати за виконання певної роботи тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності, виконати належно обумовлену роботу чи повернути борг. Із суб`єктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. Відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії осіб, поведінка яких оцінюється, можуть бути в іншій юридичній площині, ніж кримінальна, а саме свідчити про наявність цивільного або господарського спору.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 2 жовтня 2018 року у справі № 127/9767/14-к (провадження № 51-2903км18).

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 29.06.2024 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить висновків слідчого, зроблених у співставленні з результатами проведених слідчих дій, про те, що особа, яка заволоділа коштами потерпілого, в момент заволодіння цим майном мала намір та реальну можливість належно виконати взяте на себе зобов`язання. Тобто слідчим висновок про відсутність об`єктивної сторони складу шахрайства не обгрунтований у контексті наявності чи відсутності обману або зловживання довірою з боку особи, яка заволоділа коштами потерпілого.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову від 29 червня 2024 року слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002242 від 04.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 30 липня 2024 року