Справа № 591/9855/24
Провадження № 1-кс/591/3008/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому належна процесуальна поведінка підозрюваного не може бути забезпечена іншими більш м`якими запобіжними заходами.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, зазначених у ньому.

Підозрюваний пояснив, що підставою залишення військової частини стали його переконання про те, що захищати територіальну цілісність України можливо лише на території України, тоді як 03.08.2024, коли він залишив місце дислокації, його підрозділ мав відбути на територію рф. Також пояснив, що проживає в батьками пенсійного віку, не одружений, дітей не має, готовий і надалі захищати державу, однак на території України.

Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора через необґрунтованість ризиків та підозри. Вважала затримання в порядку ст. 208 КПК України безпідставним, оскільки органу досудового розслідування та ВСП було відомо про місцеперебування ОСОБА_4 , який добровільно та самосійною прибув після телефонного дзвінка до ТУ ДБР, де і був затриманий. Вказувала з посиланням на практику ЄСПЛ про те, що положення ч.8 ст. 176 КПК України є порушенням засади верховенства права, тому просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали клопотання підтверджують те, що четвертим СВ (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000777, у якому ОСОБА_4 01.10.2024 вручено письмове повідомлення про підозру за ч. 5 ст.407 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджують додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні документи, які на даній стадії досудового розслідування дають достатні підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити саме те кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження зважаючи на обґрунтованість підозри, відсутність у місці дислокації у період з 06.08.2024 по 30.09.2024, тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним та може спонукати його до переховування від слідства та суду з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності; враховуючи характер підозри щодо вчинення триваючого злочину є і ризик можливого вчинення нового кримінального правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється; у кримінальному провадженні допитано ряд свідків, які проходять службу у ВЧ та на яких підозрюваний, перебуваючи на свободі, зможе впливати для надання ними бажаних показів, а також може впливати на інших осіб, які не були допитані як свідки, з метою створення штучних та завідомо неправдивих обставин на користь позиції захисту.

Слідчий суддя, встановлюючи наявність вказаних у клопотанні ризиків виходить з того, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати провадженню або ж створять загрозу суспільству.

Наявність постійного місця проживання та бажання продовжити службу за певних умов не спростовують встановлених ризиків.

Така позиція суду цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який наголошує на тому, що на початку слідства заявлені ризики можуть враховуватись судом при обранні запобіжного заходу, а в подальшому, поступово, у міру того, як просувається досудове розслідування, певні ризики неминуче втрачають своє значення.

Інші доводи сторони захисту не ґрунтуються на належним чином поданих доказах на доведення своєї позиції, тому не можуть бути враховані та оцінені судом.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу та які визначені ст.178 КПК України, приходжу до висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню встановленим ризикам. Також ч.8 ст. 176 КПК України передбачає застосування запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Виконуючи вимоги ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, з огляду на те, що ані прокурором у судовому засіданні ані слідчим у клопотанні жодним чином не обґрунтовано неможливість та недоцільність визначення розміру застави у даному конкретному випадку щодо ОСОБА_4 , суд вважає за можливе визначити розмір застави з урахуванням даних про особу, характер злочину, що інкримінується на даний час, його майновий та сімейний стан, його пояснення та обставини, що зумовили вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться в повідомленні про підозру, готовність служити, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і приходить до висновку, що розмір альтернативного заходу у виді застави потрібно визначити в межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 листопада 2024 року включно.

Визначити розмір застави в 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

У разі внесення застави та після звільнення з-під варти, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної документи, що дають право на перетин кордону України.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. А після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1