Справа № 303/5618/24
Провадження № 1-кс/303/1093/24
У Х В А Л А

02 вересня 2024 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3

старшого слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької області, м. Шахтарськ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000752, внесеному до ЄРДР 08.06.2024 року.

у с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , 30 серпня 2024 року, звернувся до слідчого судді в порядку ст.183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000752, внесеному до ЄРДР 08.06.2024 року.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 28.08.2024 року о 18:55 год..

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з доданими до нього матеріалами, слідчим вручена ОСОБА_5 29 серпня 2024 року.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що «досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який продовжено указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.06.2024, та місці, у ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами (надалі Особа 1, Особа 2, Особа 3) та ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі, Особа 1 та Особа 2, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та Особа 3, підшукали осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України та які погодились сплатити грошові кошти за їх незаконне переправлення через державний кордон.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, Особа 1 в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , пообіцяла організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу. За виконання вказаних дій, Особа 1 керуючись корисливим мотивом висунула умову надання грошових коштів у розмірі 8500 доларів США у якості винагороди.

Крім цього, Особа 2 з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, в ході спілкування з ОСОБА_9 за допомогою застосунку «TikTok», пообіцяла організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску. За виконання вказаних дій, Особа 2, керуючись корисливим мотивом висунула умову надання грошових коштів у розмірі 8000 доларів США у якості винагороди, які ОСОБА_9 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, перерахував на рахунок, реквізити якого надала Особа 2.

Також, Особа 2 з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, в ході спілкування за допомогою месенджера «Telegram», пообіцяла організувати незаконне переправлення останнього через державний кордон України поза пунктами пропуску. За виконання вказаних дій, Особа 2, керуючись корисливим мотивом висунула умову надання грошових коштів у розмірі 5000 доларів США у якості винагороди, які ОСОБА_10 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, перерахував на крипто гаманець, реквізити якого надала Особа 2.

В подальшому 27.06.2024, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час Особа 1, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України за грошову винагороду, в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , надала йому вказівку прибути 28.06.2024 до м. Ужгород та винайняти квартиру на 1 добу. Надалі 28.06.2024, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у м. Ужгород, діючи за вказівкою Особи 1, винайняв квартиру за адресою АДРЕСА_2 , де очікував на наступні вказівки.

В свою чергу, Особа 2 реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, в точно невстановлений досудовим розслідування час, не пізніше 26.06.2024, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , надав вказівку останньому приїхати в м. Ужгород, після чого Особа 2, відвезла ОСОБА_10 до будинку за адресою АДРЕСА_1 , по місцю проживання ОСОБА_5 , яка діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, за попередньою змовою з Особа 1, Особа 2, Особа 3 та ОСОБА_7 , з метою подальошо переправлення через державний кордон України поселила ОСОБА_10 в одній з кімнат свого будинку, та за час його перебування в будинку до 28.06.2024, забезпечувала продуктами харчування.

Крім цього, Особа 2 в точно невстановлений досудовим розслідування час, не пізніше 22.06.2024, в ході телефонної розмови з ОСОБА_9 , надала вказівку останньому приїхати в м. Ужгород, після чого Особа 2, відвезла ОСОБА_9 до невстановленого досудовим розслідуванням будинку, де поселила останнього та забезпечувала продуктами харчування до 28.06.2024.

Надалі, 28.06.2024 близько 21 год., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з Особа 1, Особа 2, Особа 3 та ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 поселився в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , з метою реалізації злочинного плану щодо незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України, під`їхала на своєму автомобілі марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 , до вищевказаного будинку, де близько 21 год. 12 хв. підібрала до салону автомобіля ОСОБА_8 , якому висунула вимогу щодо необхідності надання попередньо домовленої з Особа 1 всієї суми грошових коштів, як оплати за незаконне переправлення через державний кордон, які необхідно буде віддати ОСОБА_5 , також ОСОБА_7 , з метою приховування спільної злочинної діяльності та перевірки особи ОСОБА_8 , перевірила мобільний телефон останнього, та надала вказівку вимкнути його.

В подальшому, ОСОБА_7 на своєму автомобілі марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 , відвезла ОСОБА_8 , до будинку АДРЕСА_1 , де їх очікувала ОСОБА_5 , якій ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 передає грошові кошти в сумі 8500 доларів США.

В свою чергу ОСОБА_5 , на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вивела з двору будинку по місцю проживання, ОСОБА_10 , якому надала вказівку сідати в автомобіль ОСОБА_7 , після чого остання перевіряє мобільний телефон ОСОБА_10 та розпочинає рух на автомобілі в середині, якого на той час находились ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ..

Не зупиняючись на досягнутому, реалізовуючи свій злочинний умисел, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 , під час руху від будинку АДРЕСА_1 , в напрямку до м. Мукачево, близько 21 год. 52 хв. зупиняє автомобіль марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 в невстановленому досудовим розслідуванням місці, де зустрічається з Особою 2, яка з метою подальшого переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, садить до автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , якому ОСОБА_7 дає вказівку вимкнути мобільний телефон, після чого продовжує подальший рух.

В подальшому, ОСОБА_7 , з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, на автомобілі марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 , відвезла останніх в бік прикордонного населеного пункту с. Четфалва, Берегівського району, Закарпатської області, що межує з Угорською Республікою, а саме до будинку АДРЕСА_3 , де їх очікувала Особа 3, якій ОСОБА_7 того ж дня близько 23:40 год., для подальшого переправлення через державний кордон, передала ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ,

При цьому, Особа 3 з метою здійснення переправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , через державний кордон України до Угорщини поза пунктами пропуску, поселила останніх в одній з кімнат вказаного будинку, який розміщено неподалік кордону з Угорською Республікою та надала вказівку чекати до ранку не виходячи з приміщення будинку.

Вказані дії, ОСОБА_5 кваліфіковано, як кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, тобто сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

28.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - сприяння у незаконному переправлення осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.».

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі, з наведених у ньому підстав.

При цьому слідчий зазначає, що оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Шахтарськ, Донецької обл., громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима. Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, на даний час ніде не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваною покладених на неї обов`язків, які викликають довіру суду не встановлено, тому обрати відносно останньої запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої порука, застави, та домашнього арешту, не надається можливим. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: п.1 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який їй інкримінують є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі до дев`яти років, та будучи обізнаною про покарання, що їй загрожує за інкриміновані їй злочини для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України; ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, існує через те, що органом досудового розслідування наразі не встановлене місцезнаходження грошових коштів, наданих за попередньою домовленістю за незаконне переправлення через державний кордон України, так як вони мають важливе значення в якості речового доказу, а тому ОСОБА_5 може знищити або спотворити його; ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України існує через те, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_5 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими ОСОБА_5 перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків (які наразі встановлюються), з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань та узгодження їх з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення. Крім того, з метою ухилення від кримінальної відповідальності вона зможе як самостійно, так і на її вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків та очевидців вчинених злочинів, відомості про які вона може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.. Таким чином, підставою застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Слідчим додано до матеріалів клопотання копію витягу з ЄРДР за №0000752 від 08.06.2024 року, копію рапорту поліцейського ОСОБА_12 від 08.06.2024 року, копії протоколів допитів свідків від 08.06.2024 року, 29.06.2024 року, копії протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, копії протоколів пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками, копію протоколу огляду місця події від 29.06.2024 року, характерезуючі дані на особу підозрюваної, повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 28.08.2024 року.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання про тримання її під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та подав письмове заперечення.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваної та її захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого: ч.3 ст.332 КК України, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9-ти років та достатніх підстав вважати, що існує ризик: переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваної у вигляді тримання під вартою.

Мотиви слідчого, прокурора щодо тяжкості вчиненого кримінального правопорушення не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ..

Згідно вимог ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи те, що слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст.194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні - у виді домашнього арешту без використанням електронного засобу контролю строком на два місяці, а також покласти на підозрювану, обов`язки, передбачені п.п.1, 2 та 4 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 198 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000752, внесеному до ЄРДР 08.06.2024 року - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької області, м. Шахтарськ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронного засобу контролю, строком на два місяці по 02 листопада 2024 року, включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) ) у період часу з 22 години 00 хвили вечора по 08 годину 00 хвилин ранку, не залишати місце фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручення копії цієї ухвали підозрюваній та її захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13