Справа № 203/3855/24
Провадження № 1-кс/0203/2261/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 29 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000962 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, із середньою освітою, який неодружений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, проходить службу на посаді курсанта Дніпропетровського Державного університету внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України зі спеціальним званням рядового поліції, де він на час навчання проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2024 року під наглядом Дніпропетровської обласної прокуратури за проведенням цього досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до ОСОБА_4 , підозрюваного в особливо тяжкому злочині проти власності за ознаками ч. 4 ст. 187 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного 30 липня 2024 року о 17:50 год. отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що наразі досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність інших речових доказів, що мають значення у цьому кримінальному провадженні. При цьому, підозрюваний, маючи досвід працівника Національної поліції України може бути обізнаним щодо форми і методів розслідування кримінальних правопорушень, обізнаний із тим, які саме речі для нього можуть негативно впливати на хід досудового розслідування, а тому перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити відповідні речі. На теперішній час є підстави вважати, що підозрюваний може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на потерпілих, а також свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх надати вигідні для нього показання. Окрім цього, використовуючи свої зв`язки в органах Національної поліції України, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого тим, що ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотанні є недоведеними, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, проходить службу на посаді курсанта Дніпропетровського Державного університету внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України зі спеціальним званням рядового поліції, позитивно характеризується, з огляду на що відсутні підстави для ствердження ризику переховування. Усі речові докази та документи наразі зібрані і вилучені, в тому числі у ОСОБА_4 , а тому відсутній ризик знищення доказів з боку підозрюваного. Окрім цього, захисник вважає, що не доведеними є й ризик впливу на свідків, а також конкретних підстав перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню наразі також немає. Підозрюваний раніше не судимий, до інших видів відповідальності не притягувався, від органів досудового розслідування не переховувався. Таким чином, посилаючись на викладені обставини, захисник просила взяти до уваги вік підозрюваного, його соціальні зв`язки та відмовити в задоволенні клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків за п. 4 ст. 194 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, міркування підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, а також оригінали матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло в умовах воєнного стану, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ознаками особливо тяжкого злочину, за який санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

29 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, він, будучи курсантом Дніпропетровського Державного університету внутрішніх справ МВС України, 28 липня 2024 приблизно о 19:30 год., діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з курсантом Дніпропетровського Державного університету внутрішніх справ МВС України ОСОБА_8 , невстановленою органом досудового розслідування особою та ОСОБА_9 , увірвались до житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де висловлюючи погрози застосування насильства та демонструючи предмет, схожий на пістолет, вчинили напад на потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та діючи в умовах воєнного стану, заволоділи чужим майном грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 в сумі 20 000 грн., потерпілої ОСОБА_11 в сумі 600 грн. та 400 доларів США (що за курсом НБУ станом на 04 травня 2024 року складає 16 439,20 грн.), потерпілої ОСОБА_12 в сумі 2 500 грн., а всього на загальну суму 39 539,20 грн., після чого з місця події зникли, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, у зв`язку з чим діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло в умовах воєнного стану фактичними даними зафіксованими на лінії НОМЕР_1 за рапортом інспектора ЧЧ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 липня 2024 року про подану на гарячу лінію 102 заяву про розбійний напад за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 28.07.2024 квартири за адресою: АДРЕСА_4 , із доданими до нього фототаблицями; протоколами прийняття заяв ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 28 липня 2024 року та протоколами допитів цих потерпілих від 29 липня 2024 року, що сукупно з протоколами пред`явлення осіб для впізнання за участю потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 29 липня 2024 року, які впізнали у ОСОБА_4 особу, яка брала участь у розбійному нападі на них і мала при собі предмет, схожий на пістолет, протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у казармі навчального закладу від 29 липня 2024 року із вилученням, в тому числі грошових коштів, предмету схожого на пістолет та набої до нього; протоколами затримання 29 липня 2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочині.

Прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації, які переконують у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою правопорушення відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч. 6, 7 ст. 176 КПК України.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами способу вчинення інкримінованого злочину, а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а сама по собі наявність у підозрюваного зареєстрованого місця мешкання, навчання та позитивна характеристика не виключає вказаного ризику і не переважає над обставинами суворості міри покарання, що загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 15 років з конфіскацією майна, а тому слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає й доведеними ризики за п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується виявленням за результатами проведення обшуків не всіх речей, предметів, тоді як не вся група осіб затримана, а підозрюваному може бути відоме місце знаходження співучасника, який вдався до втечі, предметів і речей, які мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі останній може їх знищити чи сховати, тобто наявний ризик за п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а особі, яка наразі слідством не встановлені і вдалася до втечі після події злочину, допомагати у переховуванні і уникненні кримінальної відповідальності, з чого й випливає ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. До того ж, підозрюваний, маючи досвід працівника Національної поліції України як курсант ІІ курсу, може бути обізнаним щодо форми і методів розслідування кримінальних правопорушень, обізнаний із тим, які саме речі для нього можуть негативно впливати на хід досудового розслідування, що лише збільшує ризик за п.4 ч.1 ст. 177КПК України.

Так само слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підорюваний ОСОБА_4 , з огляду на зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, а також в супереч моральних устоїв суспільства, не зважаючи на перебування його на посаді курсанта ДДУВС, а також на обізнаність у місці мешкання та інших даних потерпілих та свідків, може незаконно впливати на останніх у цьому ж кримінальному провадженні, погрозами, вмовляннями може схилити останніх до надання показів на свою користь за для можливості отримання ним більш м`якого покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання за протоколом 29 липня 2024 року, тобто з 01 год. 15 хв. 29 липня 2024 року до 01 год. 15 хв. 26 вересня 2024 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає з 01 січня 2024 року від 242 240 до 908 400 гривень.

Визначаючи згідно з ст. ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави і обсяг обов`язків, виконання яких має бути нею забезпечене, слідчий суддя виходить з підозри особи в особливо тяжкому злочині без визначення розміру заподіяної шкоди, через що здатна забезпечити належну процесуальну поведінку така застава, що за ст. 132 цього Кодексу має визнаватися виправданою, і, не перевищуватиме передбачений законом граничний розмір, а тому слідчий суддя вважає достатнім обмежитись заставою у 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 302 800 грн., оскільки з урахуванням віку підозрюваного, відведеній ролі в інкримінованому злочині та фактичних наслідків діяння необхідність застосування запобіжного заходу без визначення розміру застави ні слідчим, ні прокурором не доведена, з огляду на що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 29 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000962 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 01 год. 15 хв. 29 липня 2024 року до 26 вересня 2024 року, з утриманням в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

ОСОБА_4 , може бути звільнений під заставу 302 800 (триста дві тисячі вісімсот гривень) гривень, тобто 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали до 26 вересня 2024 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваного ОСОБА_4 , з моменту звільнення з-під варти вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

Попередити ОСОБА_4 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Визначити строк дії ухвали до 01 год. 15 хв. 26 вересня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 05 серпня 2024 року о 14:25 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1