Дата документу 25.11.2024Справа № 554/1006/13- к
Провадження № 1-в/554/287/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, який накладено у кримінальному провадженні постановами старшого слідчого ВОВС СУ УМВС ОСОБА_5 від 19.08.2006 року на:

- нежитлове приміщення (офіс) пл.48,3 кв.м. в будинку літ. «Б-2», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; та

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у кримінальному провадженні Октябрським районним судом міста Полтави ухвалено вирок від 21 червня 2013 року, але в порушення вимог закону не вирішено питання про скасування арешту майна.

В судовому засіданні заявник клопотання підтримав, обгрунтував його тим, що він на данний час не має жодного відношення до вказаних приміщень, вирок суду відбув повністю, в свою чергу, наявність запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із вказівкою його прізвища перешкоджає йому в реалізації його права на набуття прав на іншу нерухомість в майбутньому.

Прокурор просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки на даний час власником вказаної нерухомості є інші особи, тому питання щодо скасування обтяжень такого майна повинно вирішуватися, по-перше, за зверненням власників такого майна, по-друге, в порядку іншого судочинства.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи № 554/1006/13-к, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

У кримінальному провадженні №06236060 постановами слідчого ВОВС СУ УМВС ОСОБА_5 від 19.08.2006 року з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_3 накладено арешт на (а.с.а.с.53, 54):

- нежитлове приміщення (офіс) пл.48,3 кв.м. в будинку літ. «Б-2», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; та

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Підставою для накладення арешту на майно слідчим зазначено те, що згідно довідок БТІ вказане майно перебуває у власності підозрюваного.

Своєю чергою, 22.08.2006 року реєстратором Першої Полтавської державної нотаріальної контори внесено записи №№3639180, 3639270 про арешт майна до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Державного реєстру обтяжень (а.с. а.с.250, 251).

Вироком Октябрського районного суду міста Полтави у кримінальній справі №554/1006/13-к від 21 червня 2013 року ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.190, ст.69, ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці з конфіскацією 1/2 частини всього належного йому майна (а.с.25-29).

Судом видано відповідний виконавчий лист про конфіскацію майна №1/554/83/2013 (а.с.38, 39). Відкрито відповідне виконавче провадження ВП 41664712.

В подальшому Октябрським районним судом м.Полтави у справі № 554/5502/13-к провадження №1/554/2/2014 винесено вирок від 06.08.2014 року, яким ОСОБА_3 із врахуванням вищевказаного вироку засуджено на підставі ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці з конфіскацією 1/2 частини всього належного йому майна (а.с.109-166).

Судом видано відповідний виконавчий лист про конфіскацію майна №1/554/2/2014 (а.с.107, 108). Відкрито відповідне виконавче провадження ВП 47399981 (а.с.105).

Згідно з п.9 Перехідних положень КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Вищевказані вироки судами винесено також на підставі КПК України 1960 року.

Таким чином, суд, розглядаючи цю справу, застосовує норми КПК України 1960 року.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави у справі № 554/5502/13-к від 17 грудня 2015 року роз`яснено, що за двома вироками суду підлягає остаточному виконанню конфіскація в розмірі 1/2 частини майна засудженого (а.с.198).

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави суду від 16 лютого 2016 року у справі №554/5502/13-к виконавчий лист Октябрського районного суду м.Полтави №1/554/83/2013 від 14.01.2013 року (ВП41664712) про конфіскацію майна визнано таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевказаної ухвали державним виконавцем виконавче провадження ВП№41664712 закінчено (а.с.57), а в подальшому знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.99).

Своєю чергою, на підставі виконавчого листа Октябрського районного суду міста Полтави №1/554/2/2014 державним виконавцем постановою від 13.05.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №47399981 про конфіскацію майна (а.с. 105).

Але постановою державного виконавця від 28.09.2022 року у виконавчому провадженні ВП№47399981 виконавчий лист Октябрського районного суду міста Полтави №1/554/83/2013 повернуто стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатним (а.с.248).

Таким чином, суд констатує, що вироки Октябрського районного суду міста Полтави від 21 червня 2013 року та від 06 серпня 2014 року в частині конфіскації майна ОСОБА_3 залишилися не виконаними.

Подальший аналіз ситуації.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка надана заявником арештоване майно було відчужено на користь інших осіб:

- нежитлове приміщення (офіс) пл.48,3 кв.м. в будинку літ. «Б-2», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 передано у власність громадянки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 12.05.2011 року (а.с.14);

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 передано у власність громадянки ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2006 року (а.с.15).

Таким чином, станом на час розгляду вказаного клопотання громадянина ОСОБА_3 , він не є власником арештованого майна, не має інших речових прав на вказане майно.

Своєю чергою, дійсно, у розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться застереження щодо арештів майна ОСОБА_3 як власника вищевказаних об`єктів.

Суд зазначає, що завданням кримінального провадження не є вирішення спорів щодо цивільних прав та обов`язків громадян ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є власниками арештованого майна.

В межах кримінального провадження не встановлення жодних обставин, які б свідчили про суперечність чи іншу невідповідність вимогам закону у вироку суду щодо конфіскації майна ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що питання про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, неодноразово розглядалося Верховним Судом, який висловлював певні правові позиції щодо юрисдикції такого питання та порядку його розгляду.

Зокрема, спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Згідно ч.4 ст.411 КПК України розгляд справи починається доповіддю судді, після чого заслуховуються пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, і думка прокурора. Потім суддя виходить до нарадчої кімнати для винесення постанови.

Оскільки КПК України не передбачає винесення судом рішення про повернення клопотання засудженого без розгляду, то суд вирішує його по суті.

На підставі викладеного, керуючись п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), ст.ст.126, 273, 404, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна (в порядку КПК України 1960 року).

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) діб з моменту її проголошення через Октябрський районний суд міста Полтави.

Суддя ОСОБА_1