УХВАЛА

30 липня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області своєю Ухвалою від 25 червня 2024 року по справі № 569/11429/24 (далі «Ухвала») задовольнив клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001493 від 17.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1, ст.286 КК України щодо накладення арешту на автомобіль з BMW 525Д н.з НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони власнику майна та іншим особам користуватись та розпоряджатись зазначеним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, що вилучено за адресою АДРЕСА_1 .
Слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомив законному володільцю арештованого автомобіля ОСОБА_4 , що виконав всі необхідні слідчі дії пов`язані з автомобілем і утримувати автомобіль на спеціальному майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у АДРЕСА_2 , немає необхідності. Також, слідчий ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_4 , що не заперечуватиме у скасуванні накладеного арешту на автомобіль та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у разі його звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням та викликом його з метою з`ясування можливості скасування арешту майна.
Враховуючи те, що слідчий ОСОБА_5 виконав всі необхідні слідчі дії пов`язані з автомобілем та утримувати автомобіль на спец майданчику немає необхідності, заявляємо це клопотання про скасування арешту майна та повернення такого майна володільцю ОСОБА_4 .
Адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області своєю Ухвалою від 25 червня 2024 року по справі № 569/11429/24 (далі «Ухвала») задовольнив клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001493 від 17.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1, ст.286 КК України щодо накладення арешту на автомобіль з BMW 525Д н.з НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони власнику майна та іншим особам користуватись та розпоряджатись зазначеним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, що вилучено за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомив законному володільцю арештованого автомобіля ОСОБА_4 , що виконав всі необхідні слідчі дії пов`язані з автомобілем і утримувати автомобіль на спеціальному майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у АДРЕСА_2 , немає необхідності.
Враховуючи те, що слідчий ОСОБА_5 виконав всі необхідні слідчі дії пов`язані з автомобілем та утримувати автомобіль на спец майданчику немає необхідності, заявляємо це клопотання про скасування арешту майна та повернення такого майна володільцю ОСОБА_4 .
Згідно зі ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.
Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.82, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.86, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 7.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 2.11.2004, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23.01.2014) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме:
чи є втручання законним;
чи має воно «суспільний», «публічний» інтерес;
чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.
Скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 25 червня 2023 року по справі № 569/11429/24 на автомобіль , з BMW 525Д н.з НОМЕР_1 власником якого (згідно договору купівлі продажу) є ОСОБА_4 .
Скасувати арешт, який був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 25 червня 2024 року по справі № 569/11429/24 на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з НОМЕР_4 .
Зобов`язати уповноважених осіб повернути автомобіль марки BMW 525Д н.з НОМЕР_1 , НОМЕР_5 - ОСОБА_4 .
Ухвала відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6