В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 22.06.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Саратов Російської федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, росіянина за національністю, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, працюючого редактором Закарпатської правозахисної газети «Правозахист», головою «Закарпатського обласного товариства російської культури Русь», раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

ОСОБА_6 , маючи акаунт у соціально-орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Facebook» під мережевим іменем « ОСОБА_8 », усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою користувача під псевдонімом « ОСОБА_9 », у соціальній мережі «Facebook» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 » умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичну ідеологію, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ, і з нею має змогу ознайомитись необмежене коло користувачів соціальної мережі «Facebook», 08.05.2023 року о 08:39 год., перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив на ній зображення з елементами комуністичної символіки, а саме: три чоловіки, одягнені у військову радянську форму, які встановлюють стяг червоного кольору з перехрещеним серпом та молотом у правому верхньому куті стягу, тобто прапор Радянського Союзу та радянських військовослужбовців, з відповідним дописом: «Постите эту фотографию массово. Пусть фейсбук замучается удалять!», яке містить символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Отже, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-1 КК України, а саме: поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму на території України.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, не визнав. Від допиту відмовився згідно з ст. 63 Конституції України. На стадії судових дебатів наголосив на тому, що досудове розслідування було проведено з порушенням вимог КПК України, а отже усі зібрані докази мають бути визнані судом недопустимими. Просив суд повернути обвинувальний акт прокурору або закрити судове провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні наполягав на тому, що не доведено вину його підзахисного у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні зазначила, що під час судового розгляду достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просить суд визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 436-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від реального відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Документи, надані стороною обвинувачення:

1.Витяг з ЄРДР від 22.06.2024 року, відповідно до якого підставою внесення відомостей до ЄРДР є те, що: «так, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи особисту сторінку в соціальній мережі «Facebook», поширює комуністичну символіку та пропагує комуністичний тоталітарний режим» /т.1, а.с.141-142/.

2.Супровідний лист №396 від 22.06.2023 року, згідно з яким матеріли про вчинення кримінального правопорушення направлені з Управління СБ України в Закарпатській області до ГУНП в Закарпатській області для внесення відомостей в ЄРДР /т.1, а.с.143/.

3.Заява представниці ГО «Деколонізація.Україна» ОСОБА_11 від 19.06.2023 року про вчинення кримінального правопорушення громадянином ОСОБА_6 /т.1,а.с.144/.

4.Рапорт начальника ГВ ЗНД Управління СБ України в Закарпатській області полковника ОСОБА_12 №58/5/3-1551 від 20.06.2023 року про вчинене кримінальне правопорушення /т.1, а.с.146/.

5.Акт огляду особистого профілю у соціальній мережі «Фейсбук» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) користувача під ніком « ОСОБА_8 » від 20.06.2023 року, який проведено оперуповноваженим 3 сектору 3 відділення ГВЗНД Управління СВ України в Закарпатській області ст. лейтенантом ОСОБА_13 . Предметом огляду є особистий профіль у соціальній мережі «Фейсбук» користувача під ніком « ОСОБА_8 ». В ході огляду виявлено, що 08.05.2023 року гр. ОСОБА_6 перебуваючи за місце свого проживання, поширив фотозображення іншого користувача соціальної мережі «Фейсбук» під ніком « ОСОБА_9 », на якій зображено прапор радянського союзу та радянських військовослужбовців з відповідним дописом «Постите эту фотографию массово. Пусть фейсбук замучается удалять», у змісті якої наявні ознаки публічного поширення комуністичної символіки та пропаганда комуністичного тоталітарного режиму /т.1, а.с.148/.

6.Протокол огляду особистого профілю у соціальній мережі «Фейсбук» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) користувача під ніком « ОСОБА_8 » від 30.06.2023 року, який проведено оперуповноваженим 3 сектору 3 відділення ГВЗНД Управління СВ України в Закарпатській області ст. лейтенантом ОСОБА_13 . Предметом огляду є особистий профіль у соціальній мережі «Фейсбук» користувача під ніком « ОСОБА_8 ». В ході огляду виявлено, що 08.05.2023 року ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, поширив фотозображення іншого користувача соціальної мережі «Фейсбук» під ніком « ОСОБА_9 », на якому зображено прапор радянського союзу та радянських військовослужбовців з відповідним дописом «Постите эту фотографию массово. Пусть фейсбук замучается удалять», у змісті якої наявні ознаки публічного поширення комуністичної символіки та пропаганда комуністичного тоталітарного режиму /т.1, а.с.150-153/.

7.Протокол огляду особистого профілю у соціальній мережі «Фейсбук» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) користувача під ніком « ОСОБА_8 » (адмініструється громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 07.07.2023 року, який проведено оперуповноваженим 3 сектору 3 відділення ГВЗНД Управління СВ України в Закарпатській області ст. лейтенантом ОСОБА_13 . Предметом огляду є особистий профіль у соціальній мережі «Фейсбук» користувача під ніком « ОСОБА_8 », який опубліковує інформаційні матеріали, у змісті яких наявні ознаки публічного поширення комуністичної символіки та пропаганда комуністичного тоталітарного режиму. Оглядом встановлено, що за допомогою соціальної мережі «Facebook» користувач з ніком « ОСОБА_8 » регулярно поширює фото та відеодописи проросійського змісту, є активним прихильником російської культури та мови, популяризує культурологічні заходи т.зв. «пушкінських днів та дня російської мови», де організовує зібрання однодумців біля колишнього меморіалу письменника С. Пушкіна . Водночас, користувач під ніком « ОСОБА_8 » періодично поширює інформаційні публікації, в яких ОСОБА_6 висловлює невдоволення у проведенні органами місцевого самоврядування декомунізації на території регіону. 06 червня 2023 року гр. ОСОБА_6 поширив (не виключено, що останній перебував за місцем свого проживання) фотозображення, на якому він з жінкою ( ОСОБА_15 ) та особою жіночої статі (ймовірно членом Закарпатського обласного товариства російської культури «Русь») у день підриву російською федерацією Каховської ГЕС відзначають день російської мови (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) /т.1, а.с.154-157/.

8.Акт здачі - приймання висновку експерта № 20861/23-55 від 24.07.2023 року /т.1, а.с.158/.

9.Висновок експерта за результатами проведення судової мистецтвознавчої експертизи № 20861/23-55 від 24.07.2023 року у кримінальному провадженні №0001462. Об`єктами, наданими на дослідження, є 2 візуально аналогічні зображення з профілю в соціально-орієнтованій мережі «Facebook», підписаного як « ОСОБА_8 ». На зображеннях наявний скріншот посту від 08.05.2023 р. зі сторінки «ОСОБА_6» в соціально-орієнтованій мережі «Facebook». Цей пост містить фото, на якому три чоловіка, одягнені у військову радянську форму, встановлюють стяг червоного кольору з перехрещеним серпом та молотом у правому верхньому куті стягу, тобто прапор Радянського Союзу. Згідно з висновком експерта, досліджувані зображення, опубліковані на сторінці в соціальній мережі «Facebook» під іменем « ОСОБА_8 »,за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 7 та 8 травня містять комуністичну символіку /т.1, а.с.159-161/

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснила, що вона здійснювала судову мистецтвознавчу експертизу наданих на дослідження зображень, зазначених у висновку експерта від 24.07.2023 р. в межах поставленого питання, а саме: чи міститься у наданих на дослідження зображеннях комуністична символіка. За межі поставленого на вирішення питання вона не виходила, а тому не визначала чи належить надане на дослідження зображення до культурних цінностей чи творів мистецтва. Експерт зазначила, що проводячи експертизу, використовувала інформаційні джерела, наведені у висновку. На питання обвинуваченого, чому Методика досліджень об`єктів, що містять комуністичну та націонал-соціалістичну (нацистську) символіку, не знаходиться у вільному доступі, експерт пояснила, що ця методика призначена для службового користування експертами. Також експерт показала, що визначення комуністичної символіки міститься у Законі України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», згідно з яким прапор СРСР є комуністичною символікою. На питання, чому при проведенні експертизи не використовувалась стаття ОСОБА_17 «ІНФОРМАЦІЯ_8», експерт відповіла, що ця стаття стосується лінгвістичної експертизи, а не мистецтвознавчої. Також експерт зазначила, що нею не досліджувалися надписи на зображеннях, оскільки це не входить до предмету мистецтвознавчої експертизи.

Повторно допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 показала, що об`єктом її дослідження був скріншот сторінки, на якій містився допис, тобто цифровий варіант зображення, а не фотографія як оригінальний матеріальний об`єкт, а тому таке зображення не може вважатися твором мистецтва. Також експерт зазначила, що зображення, яке надано на дослідження, є кольоровим, тому не відповідає оригінальній фотографії, зробленій на чорно-білу плівку. На питання обвинуваченого, чи має це зображення історичне значення, експерт відповіла, що якби вона досліджувала оригінал фотографії, зробленої автором, то можливо таке фото і мало би історичне значення, а оскільки це є цифрове видозмінене зображення, то воно не є ні об`єктом мистецтва, ні об`єктом фіксації історичного факту. Так само зображення не може бути реконструкцією історичної події.

10.Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №340228817 від 24.07.2023 року, відповідно до якої відомості за параметрами запиту про квартиру АДРЕСА_2 , в державному реєстрі, відсутні /т.1, а.с.162/.

11.Особова картка, видана на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вказано, що місцем народження останнього є рф, а місцем реєстрації та проживання є АДРЕСА_1 т.1, а.с.163,165/.

12.Інформація Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки НП України №64-113/05072023 від 05.07.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, до кримінальної відповідальності не притягувався /т.1, а.с.164/.

13.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2023 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т.1, а.с.166-171/.

14.Протокол обшуку від 27.07.2023 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді від 25.07.2023 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 , за участю оперуповноважених УСБУ в Закарпатській області капітана ОСОБА_19 , підполковника ОСОБА_20 , в присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , проведено обшук квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: книгу «В помощь Російському соотечествиннику»; документ «Україна жертва геополітичної війни 1» на 5 аркушах; листівку «Я помню і горжусь» (Партія Регіонів), листівка привітання до 9 травня з підписом ОСОБА_23 , фото ОСОБА_6 з георгіївською стрічкою на одязі; книгу «Октябрь продолжаетса» № НОМЕР_1 ; книгу «Наше время» (150 лет); 6) Лист на ім?я ОСОБА_24 від ОСОБА_46 1 аркуш, документ «Організация северноагланического договора - НАТО (на 3 аркушах); документи «Закарпатське обласне общество Русской культури» (Русь) від 24.10.2018 №8, від 09.05.2019, №20, від 09.05.2019 №20; бланк заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (відповідно до наказу МВС від 18.11.2016 №3268/5; лист №15-08-27/0 підписаний ОСОБА_25 , протокол Регіональної конференції Российских сооттечестивенников віл 14.01.2012 на 2 аркушах., документ Закарпатське обласне общество Русской культури (Русь) №190 від 10.09.2012 на 1 аркуші, рахунок №93 від 11.12.2011 з мокрою печаткою ОСОБА_26 код НОМЕР_2 ; Протокол №2 загальної конференції громадської організації Ужгородське товариство російської культури «Русь» від 20.01.2020, протокол №1 від 18.01.2020, протокол №2 від 20.01.2020; документ Закарпатське обласне общество Русской культури №70 від 04.05.2011 підписаний ОСОБА_27 та ОСОБА_28 на 12 аркушах, документ ОСОБА_6 від 2011 на 1 аркуші: книгу Пам`ятка соотечествиннику 2009 «Москва»; георгіївська стрічка довжиною 30 см.; диск CD -RW 700 мб - Verbatim, диск DVD -R-4,7 GB-Leader, диск CD -R 700 мб- НР, диск з написом «Перл Гарбор»; диск CD - 700 R 700 мб напис «Smart Track», диск з написом «Игорь», Тальков», диск з написом «Принцеса и Нищий»; флеш посій фіолетового кольору без маркування карта SD-2GB, карта з написом Micro-SD-Adapter з мікрокартою на 4GB; 17) Камера сірого кольору з написом «Sony» Cyber - shot, PSC-177 3 флеш картою Micro-SD в якому наявна маленька карта мікро SD на 1 GB.; мобільний телефон чорного кольору марки «IG» з (1) камерою на задньому покритті без пароля моб. НОМЕР_9 1MEI НОМЕР_10; мобільний телефон «Sony» в чохлі чорного кольору БУ на задній кришці наявний напис «XPRIA» з акумулятором напис НОМЕР_3 з картою пам?яті моб. НОМЕР_4 ; ноутбук з написом «Siemens-Fujitsu» з штрихкодом ззаді №00045- 500-933-847 та SNR та написом Amilo-Pro; Ноутбук чорного кольору з написом Asus код 47612, код під штрихкодом 00192-483-900-779 серійний помер K50 IJ та зарядний пристрій до ноутбука N?47612 VVVW ; Системний блок з написом «Siemens-Fujitsu» та «SCENIC» xL 3 штрихкодом на верхній частині 00003-899-007-549 /т.1, а.с.172-178/.

15.Постанова старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській оаблсті лейтенанта поліції ОСОБА_29 про визнання речовими доказами від 28.07.2023 року, відповідно до якої визнано речовими доказами речі, вилучені 27.07.2023 року під час обшуку квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 /т.1, а.с.179-183/.

16.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2023 року, відповідно до якої накладено арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено в ході проведення обшуку від 27.07.2023 року квартири 111, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т.1, а.с.184-189/.

17.Протокол огляду від 28.07.2023 року, проведений інспектором ВПК в Закарпатській області ДКП НПУ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_30 . Предметом огляду є системний блок з написом «SIEMENS - Fujitsu» та «SCENI X1» з штрих кодом на верхній частині «00003-899-077-549». В ході огляду встановлено, що увійшовши в операційну систему «Windows 10 Enterprise LTSC» зазначеного системного блоку, на робочому столі виявлено іконку браузеру « ІНФОРМАЦІЯ_5 », відкривши який, виявлено вкладку соціальної мережі «Facebook», в якій був здійснений вхід у обліковий запис під назвою «ОСОБА_6». Встановлено, що обліковий запис зареєстровано за номером НОМЕР_5 . Під час огляду публікацій, які здійснені в цьому обліковому профілі, було виявлено публікацію, здійснену 8 травня 2023 р. о 08:39 год., на якій наявна радянська комуністична символіка, а саме прапор червоного кольору з зображенням серпа та молота на фоні розбитого міста.

18.Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що переглядаючи соціальну-мережу «Фейсбук», помітила пост « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з покладанням квітів до пам`ятника Пушкіну в м. Ужгород. На світлинах фігурував ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_11 перейшла в профіль, який, на її думку, належить ОСОБА_6 , де помітила публікацію комуністичної символіки: серпа і молота. На фотографії були зображені солдати, які піднімають прапор з радянською символікою. Про цей факт повідомила правоохоронні органи.

19.Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показала, що в соціальній мережі «Фейсбук» помітила публікації антиукраїнського характеру користувача «ОСОБА_6». На одній з публікацій залишила негативну реакцію. Точний зміст публікації не пригадує. Зазначила, що ймовірно там була радянська символіка.

20.Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показав, що переглядаючи стрічку в соціальній мережі «Фейсбук», помітив публікацію користувача « ОСОБА_8 » з ознаками комуністичної символіки. Свідок залишив під цією публікацією коментар нецензурного характеру. Свідок пояснив, що публікація містила зображення солдатів, які піднімають прапор, у чому він вбачає пропаганду радянського союзу.

Документи, надані стороною захисту:

1.Заява ОСОБА_6 від 31.08.2023 р, в якій просить провести перевірку на наявність фактів правопорушення з боку громадянки ОСОБА_11 , яка організувала покладення квітів від постаменту колишнього памятника Пушкіну в м. Ужгороді до смітника біля памятника, про що зробила відео та розмістила його на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook». (т. 1, а.с. 199)

2.Роздруківка наукової статті ОСОБА_17 «ІНФОРМАЦІЯ_8». (т. 1, а.с. 200)

3.Фрагмент Статуту Закарпатського обласного товариства російської культури «Русь». (т. 1, а.с. 201)

4.Фрагменти ухвали про накладення арешту на майно. (т. 1, а.с. 202)

5.Фрагменти сторінок книги «ІНФОРМАЦІЯ_9» (т. 1, а.с. 203-206)

6.Фотокопії сторінок трудової книжки ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 206)

7.Фотокопії авторських свідоцтв на винаходи. (т. 1, а.с. 206-207)

8.Контент ОСОБА_11 із Ужгорода та обрані відгуки у ФБ про неї. (т. 1, а.с. 208)

9.Фрагмент газети «Правозахист». (т. 1, а.с. 217-220)

10.Копія ухвали про накладення арешту на майно від 24.05.2019 року у справі №461/1977/19. (т. 1, а.с. 221-222)

11.Копія ухвали про визначення долі речових доказів від 31.03.2020 року у справі №461/2766/20. (т. 1, а.с. 223-224)

12.Копія висновку про результат проведення перевірки по заяві ОСОБА_33 від 05.10.2023 №14697,14899/106/25-2023. (т. 1, а.с. 226)

13.Копія відповіді Закарпатської академії мистецтв на запит ОСОБА_6 від 15.04.2024 №132, відповідно до якої повідомлено, що зробити оцінку поданого зображення на предмет його належності до творів мистецтв без надання конкретних паспортних даних неможливо. Подане зображення можна характеризувати як репродукцію тільки як фото, що пов`язане з фактом. Визначення приналежності об`єктів до творів мистецтва займаються відповідні установи. (т. 1, а.с. 244)

14.Копія заяви ОСОБА_11 від 15.06.2023. (т. 2, а.с. 17-18)

15.??Копія рапорту від 20.06.2023 про вчинене правопорушення. (т. 2, а.с. 19-20)

16.?Копія Акту огляду мережі інтернет від 20.06.2023. (т. 2, а.с. 21-24)

17.?Копія супровідного листа УСБУ вих. N?58/5/3-1552 від 20.06.2023 (т. 2, а.с. 25)

18.??Копія резолюції ГУНП від 22.06.2023 про реєстрацію матеріалів. (т. 2, а.с. 26)

19.?Копія повідомлення слідчого від 22.06.2023 про початок досудового розслідування. (т. 2, а.с. 27)

20.??Копія доручення слідчого від 22.06.2023 на проведення слідчих дій оперативному підрозділу УСБУ від 22.06.2023. (т. 2, а.с. 28-29)

21.?Копія протоколу огляду соцмережі інтернет від 30.06.2023. (т. 2, а.с. 30-33)

22.??Копія вказівок від 30.06.2023 слідчому. (т. 2, а.с. 34-35)

23.Копія протоколу огляду від 30.06.2023. (т. 2, а.с. 36-40)

24.Копія постанови про призначення судової мистецтвознавчої експертизи від 12.07.2023. (т. 2, а.с. 41-42)

25.?Копія супровідного листа від 12.07.2023. (т. 2, а.с. 43)

26.Копія акта здачі-приймання висновку експерта від 24.07.2023. (т. 2, а.с. 44)

27.Копія висновку експерта від 24.07.2023 №20861/23-55. (т. 2, а.с. 45-49)

28.??Копія листа щодо виконання доручення від 21.07.2023. (т. 2, а.с. 50)

29.Копія протоколу огляду соціальної мережі інтернет від 24.07.2022. (т. 2, а.с. 51-53)

30.Копія ухвали слідчого судді від 25.07.2023 в справі 308/12637/23 про обшук житла (т. 2, а.с. 54-59)

31.Копія клопотання про арешт майна від 28.07.2023. (т. 2, а.с. 60-65)

32.Копія протоколу допиту свідка ОСОБА_31 від 05.07.2023. (т. 2, а.с. 66-70)

33.Копія протоколу допиту свідка ОСОБА_32 від 06.07.2023. (т. 2, а.с. 71-75)

34.Копія протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 07.07.2023. (т. 2, а.с. 76-80)

35.Копія клопотання про обшук від 25.07.2023. (т. 2, а.с. 81-84)

36.Копія протоколу про обшук від 27.07.2023. (т. 2, а.с. 85-90)

37.Копія пояснень ОСОБА_6 від 27.07.2023. (т. 2, а.с. 91)

38.Копія посвідчення ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 92)

39.Копія постанови про визнання речовим доказом від 28.07.2023. (т. 2, а.с. 93-97)

40.Копія доручення на проведення слідчих (розшукових) дій від 28.07.2023. (т. 2, а.с. 98)

41.Копія листа про виконання доручення від 31.07.2023. (т. 2, а.с. 99)

42.Копія рапорту від 31.07.2023. (т. 2, а.с. 100)

43.Копія протоколу огляду від 28.07.2023. (т. 2, а.с. 101-108)

44.Копія повідомлення про підозру від 02.08.2023. (т. 2, а.с. 109-111)

45.Копія постанови про залучення захисника від 02.08.2023. (т. 2, а.с. 112-113)

46.Копія постанови про залучення перекладача від 30.08.2023. (т. 2, а.с. 114-115)

47.Копія ухвали від 07.08.2023про арешт майна. (т. 2, а.с. 116-121)

48.Копія доручення на проведення слідчих (розшукових) дій від 01.08.2023 (т. 2, а.с. 121)

49.Копія Листа щодо виконання доручення від 30.08.2023. (т. 2, а.с. 122-124)

50.Копії особових карток (т. 2, а.с. 125-136)

51.Копія клопотання про обрання запобіжного заходу від 07.08.2023 і копія його перекладу (т. 2, а.с. 137-144)

52.Копія ухвали від 10.08.2023 про обрання запобіжного заходу. (т. 2, а.с. 147-148.

Оцінка наданих сторонами документів та доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази (п.п.6-7,9,14,17-20 розділу «Документи, надані стороною обвинувачення»), суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

При цьому, обвинувачений просив визнати всі надані стороною обвинувачення матеріали досудового розслідування, усі докази, а також кожен з доказів окремо - недопустимими. А отже, в силу положень ст. 26 КПК України, суд зобов`язаний надати оцінку відповідним матеріалам досудового розслідування, які відповідають вимогам статті 84 КПК України.

Інші документи, які надані стороною обвинувачення (окрім п.6-7,9,14,17-20 розділу «Документи, надані стороною обвинувачення») не є доказами, бо хоча матеріали досудового розслідування складаються здебільшого з документів, але не всі вони є доказами. Зокрема, вони складаються з процесуальних рішень, які прийняті слідчим, прокурором, слідчим суддею під час досудового розслідування, супровідних листів тощо. Тому вони є іншими документами, які надають певні статуси чи визначають певні процедури, а також містять відомості щодо особистості певних учасників кримінального провадження. З цих підстав, лише ті документи, які відповідають вимогам статей 84, 99 КПК України можуть бути оцінені судом в порядку, визначеному статтею 94 КПК України, а отже можуть бути визнані недопустимими в порядку статей 86, 87 КПК України, і тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

З цих підстав суд відмовляє стороні захисту в задоволенні клопотань про визнання всіх матеріалів досудового розслідування, які не є доказами, недопустимими.

Між тим, ураховуючи покликання сторони захисту на допущені стороною обвинувачення порушення при проведенні певних процесуальних дій, суд має їх перевірити з точки зору впливу на порядок збирання доказів та справедливість досудового розслідування в кримінальному провадженні в цілому.

Варто також урахувати, що дійсно, імперативною законодавчою забороною є використання результатів процесуальних дій як доказів, коли не дотримано процедуру їх проведення, але що безпосередньо призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

У кожному із зазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України. А в разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося. Тобто, оцінюючи докази на предмет допустимості відповідно до критеріїв, встановлених кримінальним процесуальним законом, суд виходить з обставин конкретної справи і також повинен вмотивувати своє рішення.

Аналогічні висновки зроблені ВП Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17.

Так, під час судового провадження сторона захисту просила визнати недопустимим протокол огляду особистого профілю у соціальній мережі «Фейсбук» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3) користувача під ніком « ОСОБА_8 » від 30.06.2023 року, який проведено оперуповноваженим 3 сектору 3 відділення ГВЗНД Управління СВ України в Закарпатській області ст. лейтенантом ОСОБА_13 , з тих підстав, що такий проведений «не підслідчим неуповноваженим робітником СБУ з правами слідчого, якого не внесено у групу слідчих належною постановою. Огляд зроблено поза дозволу обвинуваченого та слідчого судді, без участі та попередження захисту. Шляхом архівації сумнівного зображення спеціаліст СБУ розмножив спірне зображення командою «поширити» у мережі, чим зробив дію, у вчиненні якої ОСОБА_6 наразі обвинувачується».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КПК України оперативні підрозділи, зокрема, органів Національної поліції, органів безпеки, здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, дізнавача, прокурора. За змістом ч. 2 вказаної статті під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Сторона захисту долучила до матеріалів справи доручення від 22.06.2023, яким слідчий ОСОБА_34 доручив співробітникам оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області, серед іншого, провести огляд соціальних мереж, якими користується ОСОБА_6 та вказаний огляд оформити протокольно. На виконання цього доручення співробітник оперативного підрозділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_13 провів огляд особистого профілю в мережі «Фейсбук» та оформив його протоколом огляду від 30.06.2023 р. Отже, суд не знаходить порушень порядку здійснення огляду, на які вказує обвинувачений.

Твердження обвинуваченого про необхідність наявності дозволу слідчого судді для проведення огляду сторінки у соціальній мережі не відповідають положенням КПК України. Вказана сторінка є публічно доступною широкому колу осіб, а фіксація її вмісту шляхом проведення огляду не передбачає втручання в захищені законом права та свободи людини і не потребує дозволу слідчого судді.

Обвинувачений також зазначив, що при проведенні огляду співробітник поширив допис, у розповсюдженні якого ОСОБА_6 обвинувачують. Однак, огляд публічно доступної сторінки в соціальній мережі не передбачає можливість здійснювати будь-які дії від імені користувача такої сторінки, а лише фіксує інформацію, яка на ній міститься.

При цьому при дослідженні вказаних обставин, тобто при перевірці в межах наведених доводів, не знайдено підстав уважати, що дії оперуповноваженого призвели до порушень чиїхось прав і свобод, передбачених Конвенцією та/або Конституцією України, зокрема обвинуваченого. Тому сам факт проведення огляду особистого профілю у соціальній мережі оперуповноваженим, на думку суду, не призвело до звуження прав сторони захисту, та не вплинуло на проведення справедливого досудового розслідування.

Обвинувачений просив визнати недопустимим протокол огляду особистого профілю у соціальній мережі «Фейсбук» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) користувача під ніком « ОСОБА_8 » від 07.07.2023 року, оскільки у ньому вже не було відображено поширення комуністичної символіки, зафіксованої протоколом огляду від 30.06.2023 р. З цього приводу суд зазначає, що хоча предметом огляду, оформленого протоколами від 30.06.2023 та 07.07.2023 є один і той самий профіль у соціальній мережі, однак фіксувалась різна інформація, тобто різні дописи, які містились на сторінці. Позаяк протоколом огляду від 30.06.2023 р. вже було зафіксовано допис з ознаками поширення комуністичної символіки, відсутня необхідність фіксувати цей самий допис в протоколі огляду від 07.07.2023 р.

Схожі аргументи обвинувачений наводить і на спростування протоколу огляду від 28.07.2023 року, проведений інспектором ВПК в Закарпатській області ДКП НПУ, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_35 . Суд при оцінці цього протоколу, керуючись наведеними вище мотивами, не знаходить порушень процесуального закону.

Висновок експерта за результатами проведення судової мистецтвознавчої експертизи № 20861/23-55 від 24.07.2023 року у кримінальному провадженні №0001462 обвинувачений вважає недопустимим з тих підстав, що такий «не містить методик дослідження та вказаної їм Методики досліджень (ДСК), зміст якої обвинуваченому невідома, яка не розкрита при допиті експерта, не досліджена у суді, не надана на запити захисту, що робить доказ неналежним. Експерт не використав повноваження для повноти досліджень, не використав допомогу колег для дослідження семантики, відношення копії зображення до витворів мистецтва так як дослідив тільки цифрову копію, до того ж витворену з службового монітору СБУ, не дослідив звичаїв розміщення таких зображень в день свят Перемоги, законодавчих виключень з заборон, використав методику доказу пропаганди режиму замість методики доказу розміщення комунсимволіки, які не одинакові згідно вказівок наукових Методик КНДІ СЭ такого роду досліджень».

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що суд не уповноважений надавати власну оцінку використаним експертом при проведенні експертизи методикам і підходам, а також способу їх застосування, оскільки він не наділений спеціальними знаннями у відповідній галузі. Такий правовий висновок викладено в постанові ККС від 18.04.2024 у справі № 758/6794/18. До того ж, використовуючи та застосовуючи певні методики при проведення експертизи на власний розсуд, експерт ОСОБА_16 була попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку без поважних причин, за дачу завідомо неправдивого висновку, відповідальність за що передбачена статтями 384, 385 КК України, на що вказує підпис експерта.

Протокол обшуку від 27.07.2023 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді від 25.07.2023 року проведено обшук квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 обвинувачений під час промови в судових дебатах також просив визнати недопустимим доказом, так як при слідчій дії були присутні інші особи, не зазначені в ухвалі слідчого судді; в якості понятих залучені студенти юридичного факультету, яким обіцяна робота в правоохоронних органах; вилучені речі, дозвіл на вилучення яких не передбачено ухвалою слідчого судді.

З цього приводу суд зазначає, що обшук проведено слідчим ОСОБА_36 , який входить в групу слідчих у кримінальному провадженні № 0000161 /т.2, а.с.5-6/, при проведенні слідчої дії були присутні оперуповноважені УСБУ в Закарпатській області. У постанові ККС ВС від 31.03.2021 (справа № 727/8945/17, провадження № 51-1270км20) суд зробив такий висновок: «Участь оперативного співробітника під час проведення слідчим слідчої дії та виконання таким співробітником доручень слідчого не вказує на те, що ця дія проведена неуповноваженою особою, оскільки організація проведення слідчої дії, залучення її учасників, які необхідні слідчому для проведення такої дії і які, зокрема, допомагають слідчому провести слідчу дію, покладається на розсуд останнього, в межах його компетенції з урахуванням складності і обсягу слідчої дії». Аналогічні висновки містяться і в постановах ККС ВС від 30.08.2021 (справа № 390/1656/18, провадження № 51-2002км21), від 16.11.2021 (справа № 149/2140/19, провадження № 51-2159км20), від 01.12.2021 (справа № 539/1151/20, провадження № 51-2960км21), від 03.10.2023 (справа № 487/5033/18, провадження № 51-3974км19).

Сам по собі факт участі понятих, які за твердженням обвинуваченого являються студентами юридичного факультету, у проведенні слідчої дії не може свідчити про зацікавленість останніх. Стороною захисту не наведено будь-яких інших обставин, які могли б викликати сумнів у неупередженості понятих.

Стосовно посилання ОСОБА_6 , що слідчим під час обшуку вилучені речі, дозвіл на вилучення яких не передбачено ухвалою слідчого судді, то суд зазначає, що прокурор та слідчий під час проведення обшуку мають право вилучати і інше майно, дозвіл на вилучення якого не надавався слідчим суддею, однак оцінка підстав та необхідності вилучення такого майна надається слідчим суддею у рамках клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

Захист уважає також недопустимими і показання, які надані свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 під час судового розгляду, так як свідки не обізнані в законах України про розповсюдження комуністичної символіки, допомагають вирішувати неправові завдання спецслужб.

На думку суду, обвинувачений фактично послався на недостовірність показів свідків. Слід урахувати, що поняття достовірності КПК України не містить. Між тим, беручи до уваги сталу судову практику, зокрема Верховного Суду, під достовірністю слід вважати процесуальну властивість, яка відображає безсумнівність їх змісту, встановлену суб`єктом доказування в ході здійснення перевірки та оцінки доказів, і придатність на її основі використовувати для встановлення фактів й обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Отже, іншими словами, щодо конкретних обставин цього провадження, - докази, які створені за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому, під час судового розгляду суд не отримав підстав уважати, що показання, надані свідками, надані під впливом із метою спрямування на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для кримінального провадження.

На думку захисту усі докази є недопустимими через те, що стороною обвинувачення не дотримано строків внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000161 від 22.06.2023 року та порушено вимоги статті 214 КПК України, оскільки заява про вчинене правопорушення надійшла до УСБУ в Закарпатській області 19.06.2023 р., а відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 22.06.2023 р.

Судом встановлено, що 19.06.2023 до УСБУ в Закарпатській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_11 20.06.2023 супровідним листом вказану заяву скеровано начальнику ГУНП в Закарпатській області для внесення відомостей до ЄРДР. 22.06.2023 вказаний лист разом з додатками зареєстровано в ІПНП ГУНП в Закарпатській області. Того ж дня було внесено відомості в ЄРДР.

Згідно з частиною 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом із тим, сам факт перевищення строків внесення відомостей до ЄРДР після надходження заяви не призводить до автоматичної недопустимості всіх доказів у справі, а лише відповідно до частин 2, 3 статті 214 КПК України забороняє органу досудового розслідування проводити слідчі дії до моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Натомість будь-яких доказів у справі, які були результатом слідчих дій в період до внесення відомостей до ЄРДР, в обґрунтування провини стороною обвинувачення не надавалось, що свідчить про відсутність порушень прав обвинуваченого.

Акт огляду особистого профілю у соціальній мережі «Фейсбук» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3) користувача під ніком «ОСОБА_6», проведений оперуповноваженим 3 сектору 3 відділення ГВЗНД Управління СВ України в Закарпатській області ст. лейтенантом ОСОБА_13 20.06.2023 року, не являється доказом, відповідно не оцінюється судом як доказ, оскільки КПК України не передбачає таку форму фіксування кримінального провадження як акт. Водночас відомості, зафіксовані в акті, містяться у протоколі огляду від 30.06.2023 року, який є доказом, оціненим судом.

ОСОБА_6 зазначає, що слідчі ОСОБА_18 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 до 24.07.2023 р. не мали права здійснювати будь-які слідчі дії, оскільки не були уповноважені. В матеріалах справи міститься постанова про призначення слідчого від 22.06.2023 р. (т. 2 а.с. 4), згідно з якою призначено слідчого ОСОБА_39 для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000161. Згідно з постановою про призначення групи слідчих від 24.07.2023 р. (т. 2, а.с. 5-6) призначено слідчих ОСОБА_39 , ОСОБА_18 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000161.

Судом встановлено, що всі процесуальні рішення та дії вчинялися слідчими, які призначені відповідними постановами, а тому твердження обвинуваченого не знайшли свого підтвердження.

Стосовно неуповноваженості прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_42 у даному кримінальному провадженні, суд зазначає, що прокурор за його заявою може бути відряджений для роботи у відповідному органі, що здійснює дисциплінарне провадження, Тренінговому центрі прокурорів України чи в інших органах у визначених законом випадках (частина четверта статті 18 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру»).

Обвинувачений вважав, що йому не було відкрито в порядку ст. 290 КПК України письмові докази по справі, а отже зібрані по справі докази мають бути визнані недопустимими в силу положень ч. 12 ст. 290 КПК України. Також стверджував, що документи викладені українською мовою, якою обвинувачений не володіє в повній мірі, а перекладач при ознайомленні не залучався.

Cуд зазначає, що закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження. КПК лише встановлює (ч. 9 ст. 290 КПК України), що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. У підготовчому судовому засіданні 09.10.2023 ОСОБА_6 та його захисник повідомили, що вони поставили свої підписи у протоколі про надання доступу до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у ньому міститься протокол ознайомлення підозрюваного та захисників з матеріалами КП та речовими доказами від 31.08.2023. Зазначене нівелює позицію захисту щодо невідкриття таких матеріалів стороною обвинувачення при виконанні вимог ст. 290 КПК України. Крім того, більшість документів матеріалів досудового розслідування були надані ОСОБА_6 суду в якості доказів сторони захисту, що ще раз підтверджує факт відкриття захисту матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 являється громадянином України, а згідно зі статтею 6 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» кожен громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою. Отже, посилання обвинуваченого на незабезпечення участі перекладача під час надання доступу до матеріалів кримінального провадження є безпідставними.

Суд не бере до уваги в якості доказів документи, передбачені пунктами 1, 3-12 розділу «Документи, надані стороною захисту», виходячи з таких мотивів.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК України).

Однією з властивостей доказів є їх належність. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ч. 1 ст. 85 КПК України).

Вищезазначені документи, надані стороною захисту, не можуть вважатися доказами, оскільки не відповідають такій властивості як належність, тобто жодним чином не стосуються обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. Так, заява ОСОБА_6 від 31.08.2023 р. стосується дій ОСОБА_11 , які не мають стосунку до кримінального провадження, що розглядається судом. Так само, фрагмент Статуту Закарпатського обласного товариства російської культури «Русь», фрагмент ухвали про накладення арешту на майно, контент ОСОБА_11 із Ужгорода та обрані відгуки у ФБ про неї не можуть підтвердити наявність чи відсутність фактів, що підлягають доказуванню під час цього судового розгляду.

Суд звертає увагу, що деякі з наданих стороною захисту документів (фрагмент статуту, фрагмент ухвали, фрагмент трудової книжки, фрагмент авторських свідоцтв) є фотокопіями поганої якості, що позбавляє суд можливості встановити їх точний зміст та достовірність. Вказане суперечить ч. 3 ст. 99 КПК України, відповідно до якої сторони зобов`язані надавати суду оригінал документу.

Документи, передбачені пунктами 14-16,21,23,26-27,30,36,39,43 розділу «Документи, надані стороною захисту» є копіями документів, наданих стороною обвинувачення, оцінка яких вже зроблена.

Документи, передбачені пунктами 17-20,22,24-25,28,31,35,38,40-42,44-52 розділу «Документи, надані стороною захисту» не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Протоколи допиту свідків та пояснення ОСОБА_6 (п.п. 32-34,37 розділу «Документи, надані стороною захисту») суд не бере до уваги, оскільки показання учасників кримінального провадження суд отримує усно згідно з принципом безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України).

Надана стороною захисту копія відповіді Закарпатської академії мистецтв на запит ОСОБА_6 від 15.04.2024 №132 не доводить факт належності зображення до творів мистецтва. Більше того, установа, яка надала відповідь, не є експертною і до її компетенції не належить вирішення питань про належність об`єктів до творів мистецтва.

Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, а саме: в поширенні та публічному використанні символіки комуністичного тоталітарного режиму на території України.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України характеризується, серед інших, такими самостійними формами дій: поширення та/або публічне використання символіки комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.

Визначення терміну «поширення» містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної та юридичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи».

Відповідно до абзацу другого п. 15 цієї Постанови під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

На підставі аналізу норм кримінального кодексу України та судової практики можна дійти висновку, що поширення інформації в мережі Інтернет та розповсюдження матеріалів може здійснюватися такими способами: розсилка інформації (текстової, графічної, аудіо, відео) за допомогою електронної пошти або повідомлень у месенджерах, чатах, форумах, групах , яка адресована невизначеному колу осіб; публікація власних інформаційних матеріалів (текстових, графічних, аудіо відео) на сайтах, у соціальних мережах, на відеохостингах тощо; публікація матеріалів інших осіб (текстових, графічних, аудіо, відео) на сайтах, у соціальних мережах, відеохостингах тощо, зокрема й репости та лайки в соціальних мережах.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі - Закон № 317-VIII), символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає, зокрема, будь-яке зображення державних прапорів, гербів та інших символів СРСР, а також прапори, символи, зображення або інша атрибутика, в яких відтворюється поєднання серпа та молота.

Пропаганда комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки визнається наругою над пам`яттю мільйонів жертв комуністичного тоталітарного режиму, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму та заборонена законом (ч. 1 ст. 3 Закону № 317-VIII).

Виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, у тому числі у вигляді сувенірної продукції, публічне виконання гімнів СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України заборонено (ч. 1 ст. 4 Закону № 317-VIII).

Судом встановлено, що 08.05.2023 року о 08:39 год. користувач соціальної мережі «Facebook» під псевдонімом « ОСОБА_8 » на своїй сторінці поширив фото, на якому три чоловіка, одягнені у військову радянську форму, встановлюють стяг червоного кольору з перехрещеним серпом та молотом у правому верхньому куті стягу. Вказане підтверджується протоколом огляду від 30.06.2023 р. Згідно з висновком експерта від 24.07.2023 на вищевказаному зображенні міститься прапор Радянського Союзу, який відповідно до Закону № 317-VIII є комуністичною символікою.

Суд вважає доведеним той факт, що користувачем сторінки під псевдонімом « ОСОБА_8 » в соціальній мережі «Facebook» є обвинувачений ОСОБА_6 , з огляду на таке. Так, протоколом огляду від 07.07.2023 р. встановлено, що на вищевказаній сторінці 06.06.2023 р. була здійснена публікація допису з фото, на якому знаходиться ОСОБА_6 разом зі своєю жінкою біля колишнього пам`ятника Пушкіну . В ході обшуку, проведеного за місцем проживання обвинуваченого, було виявлено та вилучено, зокрема, системний блок з написом « Siemens-Fujitsu SCENIC XL » зі штрих-кодом на верхній частині 00003-899-007-549, а також мобільний телефон «Sony» в чохлі чорного кольору з номером НОМЕР_5 /протокол обшуку від 27.07.2023/. В подальшому, 28.07.2023 був здійснений огляд зазначеного системного блоку, за наслідком якого було встановлено, що з нього було здійснено вхід в обліковий запис « ОСОБА_8 » у соціальній мережі «Facebook». Серед дописів на цій сторінці було виявлено допис від 08.05.2023, який містить зображення прапора СРСР. Оглядом також встановлено, що вказаний обліковий запис зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_5 , що співпадає з номером телефону, який був вилучений під час обшуку /протокол огляду від 28.07.2023/.

Суд бере до уваги копію протоколу огляду соціальної мережі від 24.07.2023 року, згідно з яким був оглянутий особистий профіль у соціальній мережі «Фейсбук» користувача « ОСОБА_8 ». Оглядом встановлено, зокрема, що місцем проживання особи, яка користується цим профілем вказано м. Саратов, російська федерація.

Вказане не спростовує того факту, що профілем під назвою «ОСОБА_6» користувався обвинувачений ОСОБА_6 . Останній є уродженцем м. Саратов. Оскільки особи можуть зазначити будь-яке місце проживання у власному профілі «Фейсбук», яке не завжди співпадає з реальним місцем проживання, суд не може сприймати таку інформацію як дійсну. Натомість докази, що підтверджують факт користування обвинуваченим зазначеним профілем, є більш вагомими.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту, що використання розміщеного обвинуваченим зображення не заборонене, оскільки становить виключення, передбачене п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 4 Закону №317-VIII, а саме: є твором мистецтва, створеним до набрання чинності цим Законом, або реконструкцією історичних подій. Сторона обвинувачення призначила судову мистецтвознавчу експертизу з питанням, чи містить поширене обвинуваченим зображення комуністичну символіку, на що експерт відповів ствердно. Як вбачається з висновку експерта та з показань експерта під час допиту, інших питань, ніж ті, що були винесені на її вирішення, експерт не з`ясовував. Вирішення того, чи відноситься конкретне зображення до твору мистецтва виходить за межі питань права та потребує наявності спеціальних знань у сфері мистецтвознавства. Оскільки суд не володіє і не зобов`язаний володіти такими спеціальними знаннями, він позбавлений можливості встановити, чи належить до твору мистецтва або являється реконструкцією історичних подій зображення, розміщене обвинуваченим. Разом з тим, КПК України дозволяє стороні захисту самостійно залучити експерта на договірних засадах і надати суду власний висновок експерта з відповідями на питання, які необхідні стороні захисту. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Отже, сторона захисту мала правову можливість залучити експерта, проте не скористалася нею. В свою чергу, суд не має права втручатися в змагальність сторін та самостійно збирати докази.

Суд звісно враховує, що 02.12.2024 року ОСОБА_6 через канцелярію суду заявив клопотання про призначення мистецтвознавчої експертизи, а також клопотання про визнання доказів недопустимими, однак такі клопотання судом не розглядалися, оскільки протокольною ухвалою суду від 11.11.2024 постановлено закінчити з`ясування обставин та перевірки їх доказами та перейти до стадії судових дебатів, а під час судових дебатів крім промов учасників судового провадження, будь-яких інших дій чинним законодавством не передбачено.

11.11.2024 судове засідання було відкладене для надання сторонам часу на підготовку виступів в судових дебатах. 21.11.2024 року о 14:07 год. розпочато заслуховування виступів сторін у судових дебатах. 21.11.2024 року о 14:26 год. обвинувачений розпочав свою промову, однак через відключення електроенергії в будівлі суду засідання було відкладене о 15:00 год. 29.11.2024 року о 13:42 год. продовжено заслуховування промови обвинуваченого, а о 15:28 год. за клопотанням обвинуваченого, з огляду на його погане самопочуття, суд відклав засідання. 02.12.2024 року о 14:17 год. продовжено виступ обвинуваченого, а о 15:46 год. за клопотанням захисника засідання було відкладене. 03.12.2024 року ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив відвід судді, який мотивовано тим, що суд в порушення норм КПК України не розглянув його клопотання від 02.12.2024. Заслухавши думку сторін, суд протокольною ухвалою постановив залишити без розгляду заяву ОСОБА_6 про відвід судді. Постановляючи ухвалу, суд керувався такими мотивами.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 363 КПК за відсутності клопотань або після вирішення клопотань, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів, що й було зроблено судом 11.11.2024 року.

Судові дебати є самостійною частиною розгляду кримінального провадження, їх основу складають промови учасників судового розгляду, в яких вони дають оцінку діям обвинуваченого, аналізують досліджені в суді докази, висловлюють висновки щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого, кваліфікації дій, міри покарання, вирішення цивільного позову та інших питань, що повинен вирішити суд при постановленні вироку.

Під час судових дебатів, крім промов учасників судового провадження, будь-яких інших дій чинним законодавством не передбачено.

Стадія судових дебатів була розпочата 11.11.2024 року, а промова обвинуваченого - 21.11.2024 року і тривала декілька засідань підряд з огляду на її значний обсяг та поважність причин для відкладення засідань. Таким чином, свої клопотання та заяву про відвід обвинувачений заявив посеред свого виступу у судових дебатах, що не передбачено КПК України.

Аналогічні висновки були зроблені Верховним Суд в постанові від 10.07.2018 по справі № 477/2923/14-к.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає їх достатніми для доведення поза розумним сумнівом того, що обвинувачений ОСОБА_6 на власній сторінці під псевдонімом « ОСОБА_8 » у соціальній мережі «Facebook», 08.05.2023 о 08:39 год., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що вказана сторінка є відкритою і з нею має змогу ознайомитися широке коло людей, поширив допис, який містить зображення прапора СРСР, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 436-1 КК України, тобто здійснив поширення та публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Разом з тим, дотримуючись позиції щодо підвищеного порогу вимогливості до доказування, суд не вбачає правових підстав для поставлення обвинуваченому у провину тих діянь, які не підтверджені доказами обвинувачення.

Так, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_6 посилання на нібито те, що ОСОБА_6 , маючи умисел на поширення та публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 08 травня 2023 року, за допомогою власного комп`ютера створив акаунт у соціально-орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Facebook», під мережевим іменем « ОСОБА_8 ».

Сторона обвинувачення не надала докази, що ОСОБА_6 створив вказану сторінку з умислом на поширення та публічне використання символіки комуністичного режиму. Серед наданих доказів зафіксований лише один факт поширення такої символіки, а тому неможливо стверджувати, що ОСОБА_6 , створюючи свою сторінку, діяв саме з таким умислом. До того ж, саме по собі створення сторінки в соціальній мережі не становить складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, а тому немає підстав обвинувачувати ОСОБА_6 в цьому.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 на момент вчинення злочину досяг 72 -річного віку, а отже, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання є вчинення злочину особою похилого віку відповідно до ст. 66 КК України

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність, зокрема події, які встановлені під час розгляду справи, спосіб вчинення злочину. Також суд бере до уваги наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, має місце реєстрації, одружений, пенсіонер, з вищою освітою, має місце роботи, раніше не судимий, являється автором ряду наукових розробок, має ряд нагород.

Отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.436-1 КК України, покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи характер вчиненого злочину, який є нетяжким, вчинення його вперше, відсутність обтяжуючих обставин, наведені вище відомості про особу обвинуваченого, беручи до уваги незначний ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, суд вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання. Таким чином, суд доходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В судовому засіданні не встановлено підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статтями 69, 69-1 КК України.

Так як у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами, внесеними згідно з постановою від 10 грудня 2004 р. № 8) роз`яснено, що конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням, додаткове покарання у виді конфіскації майна до ОСОБА_6 не застосовується.

Призначення обвинуваченому саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», є необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2024 року (справа 308/14954/23) скасовано в частині заборони користування арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2023 року (справа 308/13327/23, провадження 1-кс/308/3372/23), отже арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2023 року (справа 308/13327/23, провадження 1-кс/308/3372/23), необхідно скасувати повністю.

Витрати по справі становлять 4 301,64 грн. за проведення судово-лінгвістичної експертизи. У відповідності до вимог ст.124 КПК України документально підтверджені судові витрати по справі за проведення судової мистецтвознавчої експертизи згідно висновку за №20861/23-55 від 24.07.2023 року, підлягають стягненню з ОСОБА_6

Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.

Ураховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 сплинув і за клопотанням сторони обвинувачення не продовжувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4 301,64 гривень процесуальних витрат за проведення судової мистецтвознавчої експертизи згідно висновку за №20861/23-55 від 24.07.2023 року.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2023 року (справа 308/13327/23, провадження 1-кс/308/3372/23) - скасувати повністю.

Речові докази по справі, а саме: книгу «В помощь Российському сооттєчествиннику»; документ «Україна жертва геополітичної війни 1» на 5 аркушах; листівку «Я помню і горжусь» (Партія Регіонів), листівка привітання до 9 травня з підписом ОСОБА_23 , фото ОСОБА_6 з георгіївською стрічкою на одязі; книгу «Октябрь продолжаєтса» № НОМЕР_6 ; книгу «Наше время» (150 лет); лист на ім`я ОСОБА_24 від ОСОБА_46 1 аркуш, документ «Организация северноатлантического договора - НАТО (на 3 аркушах); документи «Закарпатське обласне общество Русской культури» (Русь) від 24.10.2018 №8, від 09.05.2019 №20, від 09.05.2019 №20; бланк заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (відповідно до наказу МВС від 18.11.2016 №3268/5; лист №15-08-27/0 підписаний ОСОБА_44 , протокол Регіональної конференції Российских сооттєчестивинников від 14.01.2012 на 2 аркушах., документ Закарпатське обласне общество Русской культури (Русь) №190 від 10.09.2012 на 1 аркуші, рахунок №93 від 11.12.2011 з мокрою печаткою ОСОБА_26 код НОМЕР_2 ; протокол №2 загальної конференції громадської організації Ужгородське товариство російської культури «Русь» від 20.01.2020, протокол №1 від 18.01.2020, протокол №2 від 20.01.2020; документ Закарпатське обласне общество Русской культури №70 від 04.05.2011 підписаний ОСОБА_27 та ОСОБА_28 на 12 аркушах, документ ОСОБА_6 від 2011 на 1 аркуші; книгу Памьятка соотечествиннику 2009 «Москва»; георгіївську стрічку довжиною 30 см.; диск CD -RW 700 мб - Verbatim, диск DVD -R-4,7 GB-Leader, диск CD -R 700 мб- HP, диск з написом «Перл Гарбор»; диск CD -R -700 мб напис «Smart Track», диск з написом « Игорь Тальков », диск з написом «Принцеса и Нищий»; флеш носій фіолетового кольору без маркування карта SD-2GB, карта з написом Micro-SD-Adapter з мікрокартою на 4GB; камеру сірого кольору з написом «Sony» Суber - shot, PSC-177 з флеш картою Micro-SD в якому наявна маленька карта мікро SD на 1 GB.; мобільний телефон чорного кольору марки «LG» з (1) камерою на задньому покритті без пароля моб. НОМЕР_9 ІМЕІ НОМЕР_10; мобільний телефон «Sony» в чохлі чорного кольору БУ на задній кришці наявний напис «ХPERIA» з акумулятором напис НОМЕР_3 з картою пам`яті моб. НОМЕР_11 ІМЕІ НОМЕР_7 ; ноутбук з написом «Sіemens-Fujitsu» з штрихкодом ззаді № 00045-500-933-847 та SNR та написом Amilo-Pro; ноутбук чорного кольору з написом Asus код 47612, код під штрихкодом 00192-483-900-779 серійний номер К50 IJ та зарядний пристрій до ноутбука №47612 VVVW ; системний блок з написом «Sіemens-Fujitsu» та SCENIC» хL з штрихкодом на верхній частині 00003-899-007-549 - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1