Справа № 946/8427/24
Провадження № 1-кс/946/2621/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2024 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеській області, якою просить зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести відомості до ЄРДР за заявою його адвоката ОСОБА_3 від 04.10.2024 року.

17.10.2024 року дана скарга в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, у скарзі ОСОБА_2 зазначив, що 04.10.2024 року його захисником ОСОБА_3 була подана заява про вчинення кримінального правопорушення до Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області. Вказана заява стосується безпосередньо його інтересів, оскільки невідомі особи їх порушили та вбачається наявність складу кримінального правопорушення, що передбачений ст. 387 КК України. 07.10.2024 року вказана заява була направлена на адресу органу прокуратури рекомендованим листом Укрпошти. У заяві про вчинення кримінального правопорушення адвокат просив повідомити його зокрема про початок кримінального провадження. Згідно з трекінгом Укрпошти рекомендований лист було вручено адресату 15.10.2024 року. Станом на 17.10.2024 року повідомлення про результати розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення ні йому, ні адвокату, не надходило.

Крім того, відповідно до змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.10.2024 року, підставою звернення адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , є те, що 27 вересня 2024 року на Інтернет - ресурсі «Izmail Post» з`явилася публікація під назвою «Суддя Бурнусус: новий корупційний скандал». Сам зміст цієї статті, не вартий уваги, хоча він безперечно носить замовний характер та переслідує підкреслену мету створити певний тиск на судову владу. Окрім цієї писанини автор виклав в вищевказаному Інтернет - ресурсі «Izmail Post» невідомо звідки взяті ним оперативні фото так званого затримання громадянина ОСОБА_4 та вилучені імітаційні купюри доларів. Навряд чи автор був попереджений про обов`язок не розголошувати даних досудового розслідування, за що передбачена відповідальність за ознаками ст. 387 КК України. Окрім того автор виклав в мережі повний текст ухвали слідчого судді від 19.09.2024 року, з зазначенням особистих даних ОСОБА_4 (його ФІО, дату та місце народження, адресу проживання, тощо). В зазначених діях мається порушення ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», а також склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України за ознаками порушення недоторканності приватного житла, а саме незаконне збирання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як встановлено слідчим суддею, 17.10.2024 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеській області, якою просить зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести відомості до ЄРДР за заявою його адвоката ОСОБА_3 від 04.10.2024 року, зі змісту якої вбачається, що 27 вересня 2024 року на Інтернет - ресурсі «Izmail Post» з`явилася публікація під назвою «Суддя Бурнусус: новий корупційний скандал». Автор виклав в вищевказаному Інтернет - ресурсі «Izmail Post» невідомо звідки взяті ним оперативні фото так званого затримання громадянина ОСОБА_4 та вилучені імітаційні купюри доларів. Навряд чи автор був попереджений про обов`язок не розголошувати даних досудового розслідування, за що передбачена відповідальність за ознаками ст. 387 КК України. Окрім того автор виклав в мережі повний текст ухвали слідчого судді від 19.09.2024 року, з зазначенням особистих даних ОСОБА_4 (його ФІО, дату та місце народження, адресу проживання, тощо). В зазначених діях мається порушення ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», а також склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України за ознаками порушення недоторканності приватного житла, а саме незаконне збирання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу - ОСОБА_2 .

Таким чином, та обставина, що скарга знаходиться на розгляді у слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 та зміст заяви, відомості за якою не внесені до ЄРДР, у зв`язку з чим скаржник звернувся зі скаргою стосується зокрема публікації під назвою «Суддя Бурнусус: новий корупційний скандал», що може за об`єктивним критерієм викликати недовіру у стороннього спостерігача, а тому зазначена практика Європейського суду з прав людини має бути застосована у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даної скарги слідчим суддею ОСОБА_1 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності слідчого судді ОСОБА_1 , і вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.35, 75-82 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 17 жовтня 2024 року слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Справу № 946/8427/24 (провадження № 1-кс/946/2621/24) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, направити до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1