ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2024 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 грудня 2024 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2024 року слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003190 від 30.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 186 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2024 близько 23 години 55 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на території парку, що розташований поблизу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, який в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України та діє дотепер, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном та усвідомлюючи, що за його діями спостерігає значна кількість людей, відкрито заволодів мобільним телефоном Росо Х3 Pro Phantom Black, серійний номер SN: НОМЕР_1 , який належить потерпілому та знаходився при ньому.

30.09.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та 01.10.2024 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.

Вказуючи на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого злочину, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту затримання підозрюваного. Визначити підозрюваному можливість внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн 00 коп., з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2024 року клопотання задоволено частково. Вирішено застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 грудня 2024 року, включно. Покладено на підозрюваного наступні обов`язки: цілодобово перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття); не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначено до 01.12.2024, включно.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення клопотання та обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дійшов висновку, що саме такий запобіжний захід здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання слідчого.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки ризикам та обставинам, що обґрунтовують необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Так, апелянт наголошує на наявності ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не навчається, не працює, джерела доходів немає, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, після заволодіння мобільним телефоном потерпілого залишив місце скоєння злочину; ризик незаконного впливу на свідків події, а такж може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом затягування досудового розслідування, знищення чи спотворення доказів.

Вказані ризики в сукупності, на переконання апелянта, свідчать про неможливість запобігти їм шляхом застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги за наведених у ній підстав, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити законне судове рішення в силі, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 02 жовтня 2024 року відповідає даним вимогам.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 цієї статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Колегією суддів встановлено, що за матеріалами клопотання є достатньо даних, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, грабежу, вчиненого в умовах воєнного стану, що підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах клопотання.

01.10.2024, з врахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Колегія суддів вважає, що, задовольняючи частково клопотання слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дотримався вимог Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ і норм кримінального процесуального закону, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини кримінального правопорушення, характеризуючі дані на особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками та сестрою і характеризується за місцем проживання позитивно, наявність доведених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, який існує в силу того, що особа раніше несудима, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює та не навчається, а тому може переховуватись з метою уникнення від покарання; ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків і ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявних у кримінальному провадженні ризиків.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо неналежної оцінки ризиків у кримінальному провадженні та обставин кримінального правопорушення, колегія суддів оцінює критично, так як слідчий суддя при обранні запобіжного заходу надав оцінку наведеним у клопотанні ризикам, встановив доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, буде враховуватись судом, у випадку визнання особи винуватою та призначенні покарання при розгляді кримінального провадження по суті, натомість, дана обставина не є визначальною при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, як слідчим в клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі, не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, ніж тримання під вартою, що вірно враховано слідчим суддею, та з врахуванням положень ч.4 ст. 194 КПК України застосовано до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про необхідність застосування стосовно підозрюваного виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наведених у апеляційній скарзі підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що будь-яких підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2024 року, та обрання стосовно підозрюваного більш суворого запобіжного заходу немає.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2024 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді