Справа № 946/9669/24
Провадження № 1-кс/946/3013/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості, раніше притягувався до відповідальності,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні слідчого зазначається, що слідчим відділом ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001575 від 29.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28.11.2024, приблизно о 23 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщення приватного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись на кухні вказаного будинку, де також перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із останнім, маючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, кухонним ножем наніс ОСОБА_8 7 ударів в область огруддя, обличчя, живота, стегна лівої ноги, кисті лівої руки, спричинивши 3 колото-різані поранення передньої поверхні огруддя, 1 колото-різане поранення в області верхньої губи обличчя голови, 1 коло-різане поранення в області живота, 1 колото-різане поранення в області стегна лівої ноги, 1 колото-різане поранення в області кістки лівої руки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер на місці.

Дії ОСОБА_5 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

29.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідством встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий зазначив, що підозрюваний до його затримання і повідомлення про підозру не знав, що потерпілий помер, тому й міг не вчиняти спроб переховуватися.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що це він наносив удари, однак це була самооборона. Він захищався. Ніж дістав ОСОБА_9 і перший замахнувся на нього. Він його вихватив у нападника і захищаючись почав біти. Спочатку ОСОБА_9 ножем порізав руку йому. Також шия пошкоджена. Більше не пам`ятає деталей. Не згодний з триманням під вартою. У нього батьки пенсіонери, всю роботу по дому виконує саме він і за братом доглядає також він.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що це була самооборона. У підозрюваного пошкоджені рука та шия від ударів з боку ОСОБА_9 . Намірів переховуватися чи впливати на свідків не має. Він співпрацює зі слідством. Сам сказав викликати поліцію та не переховувався. У підозрюваного є міцні соціальні зв`язки. Батько у нього інвалід та мати похилого віку. Є у нього співмешканка. Підозрюваний потребує медичної допомоги. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001575 від 29.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29.11.2024 ОСОБА_5 затримано в процесуальному порядку.

29.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 29.11.2024 року під час якого зафіксовано місце кримінального правопорушення; протоколом обшуку від 29.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було вилучено ніж з дерев`яною рукояткою та змив речовини бурого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України; повідомленням про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.11.2024.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливим тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає відбуванню покарання; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_5 може спробувати впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може вплинути на них, зокрема шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз змушувати змінити показання з метою уникнення відповідальності за вказаний особливо тяжкий злочин.

Також може вчинити нові кримінальні правопорушення, зокрема і з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, з урахуванням наявності судимості та реального відбування покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Що стосується посилання підозрюваного на поганий стан здоров`я та необхідність лікування, то суд виходить з наступного.

Згідно ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Пунктом «д» ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 р. №2801-XII передбачено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає, у тому числі, кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 р. №3352-XII, медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Гарантоване зазначеними нормами законодавства право осіб, узятих під варту, на охорону здоров`я та належну медичну допомогу реалізується, зокрема, в Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 р. за № 212/20525 (далі Порядок).

Згідно п. 2.7 вказаного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що чинним законодавством гарантована та передбачена можливість надання особам, що перебувають під вартою, належної медичної допомоги та стаціонарного лікування в спеціалізованих закладах МОЗ з орієнтовного переліку, де керівництвом СІЗО забезпечується цілодобова охорона особи, узятої під варту.

Враховуючи зазначені обставини щодо необхідності надання підозрюваному медичної допомоги, слідчий суддя наполягає на необхідності неухильного дотримання вимог чинного законодавства в сфері охорони здоров`я та на необхідності забезпечення підозрюваному права на належну медичну допомогу, яку він потребує відповідно до призначень та рекомендацій лікарів, а також на необхідності в установленому законодавством порядку перевезення його до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку, де йому повинна бути забезпечена належна медична допомога, на що звернути увагу керівництва Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 27.01.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 27.01.2025 року.

Звернути увагу керівництва Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на необхідність неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства в сфері охорони здоров`я та терміново, без зволікань у встановленому чинним законодавством порядку забезпечити ОСОБА_5 право на належну медичну допомогу, яку він потребує.

Зобов`язати керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області здійснити належний контроль щодо негайного дотримання керівництвом Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» вимог чинного законодавства в сфері охорони здоров`я відносно ОСОБА_5 згідно наявних медичних показань.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 03.12.2024 року о 16:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1