1-358/09
1-в/465/340/24
У Х В А Л А

судового засідання

07.08.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

Голова ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікар-психіатр ОСОБА_8 звернулися до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» евакуйований з м. Харкова з 23.03.2022р. до даного часу перебуває ОСОБА_6 , до якого згідно Ухвали Московського районного суду м.Харкова від 19.11.2021р. продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

09.03.2009 р., перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, наніс батькові численні удари руками, а потім задушив його. Проходив судово-психіатричну експертизу 15.04.2009 р, був визнаний стаждаючим на «хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії». Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.10.2009 р стосовно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру в умовах психіатричного закладу з суворим режимом нагляду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2016 р стосовно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру змінені на лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2020р. стосовно ОСОБА_6 змінені примусові заходи медичного характеру на лікування в психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду.

Згідно Ухвали Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2021р. стосовно ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів у АДРЕСА_2 (06.05.2022р., 31.10.2022р, 25.04.2023р.,24.04.2024р.), які щоразу приходили до висновку про потребу продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відповідні заяви були надіслані на адресу Франківського районного суду м.Львова та задоволені Ухвалами від 30.08.2022р., 15.11.2022р., 20.07.2023р.,20.11.2023р.

Не зважаючи на проведене комплексне лікування: аміназин, клопіксол-депо, клопіксол-акуфаз, рисперидон, азапін,оланзапін, реабілітаційні заходи: перегляд телепередач, читання книг, прогулянки у прогулянковому дворику у супроводі мед. персоналу, психічний стан залишається нестабільним: В свідомості, продуктивному мовному контакту доступний формально, дещо багатослівно, охоче відповідає на запитання, часом непослідовно і не по суті. У розмові на зауваження періодично афектується, висловлює претензії - "мені потрібно докумети, військовий квиток, а скажіть но який в мене діагноз, обгрунтуйте мені, понапридумували собі мене тут тримати". Емоційно сплощений, невиразний. Тримається усамітнено, час проводить бездіяльно знаходиться переважно в палаті. Коло зацікавлень обмежене суто фізіологічними проблемами, до реабілітаційних заходів залучається неохоче, не бачить в них доцільності, більшіть часу проводить за переглядом телепередач, виходить на прогулянки в прогулянковий дворик у супроводі медичного персоналу. Мисленні непослідовне, паралогічне розривами. Наявність у себе психопродуктивної симптоматики на момент огляду заперечує і поведінково не виявляє, проте періодично висловлює маячні ідеї відношення -"все проплачено, щоб я тут сидів, а самі пішли і живуть в моїй хаті". Память та інтелект знижені. Увага нестійка, легко відволікається. До свого хворобливого стану та скоєного правопорушення некритичний " мій батько сам на мене ішов з ножем, а я його просто руками тримав і так було кілька разів, а тоді я приїхав, а мене вигнали з дому".

Вказують, що згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", 24.10.2023 р. гр. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №230 від 24.10.2023р.), що прийшла до висновку, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час страждає хронічним психічним зі хворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. Незважаючи на проведене лікування досягти ремісії не вдалося. Психічний стан залишається нестабільним- спостерігаються емоційна нестійкість, схильність до афективних спалахів, структурно-логічні порушення мислення, періодично висловлює маячні ідеї відношення, а також через відсутність критики пацієнта до свого стану та скоєного злочину потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Враховуючи наведене, просять продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_5 заяву підтримала з мотивів, зазначених у заяві, та зазначила, що хворий ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви та продовження примусових заходів медичного характеру.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, захисника, лікуючого лікаря-психіатра - представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ», хворого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з вимогами ст.514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до ч. 1- 3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» перебуває евакуйований з м. Харкова з 23.03.2022 до даного часу перебуває ОСОБА_6 , до якого згідно з ухвали Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2021 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

09.03.2009, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс батькові численні удари руками, а потім задушив його.

На виконання вимог ст.19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" 24.10.2023 ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатр щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 230 в 24.10.2023), що дійшла висновку: «На підставі вищенаведеного комісія приходить до висновку, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час страждає хронічним психічним з захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. Незважаючи на проведене лікування досягти ремісії не вдалося. Психічний стан залишається нестабільним- спостерігаються емоційна нестійкість, схильність до афективних спалахів, структурно-логічні порушення мислення, періодично висловлює маячні ідеї відношення, а також через відсутність критики пацієнта до свого стану та скоєного злочину потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, відповідно до яких досягти повноцінної ремісії у психічному стані хворого ОСОБА_6 не вдалося та враховуючи думку інших учасників процесу, суд приходить до висновку, що заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 08.08.2024 року.

Суддя ОСОБА_1