ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6685/14-к Номер провадження 11-кп/814/291/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000154 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2019 року ,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Вінники Нововодолажського району Харківської області, українку, громадянку України, вдову, із вищою освітою, пенсіонерку, інваліда ІІ групи, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою та засуджено за ч. 4 ст. 368 КК України, в редакції, що діяла станом на 28.03.2014, на 6 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням владних повноважень та функцій держави на строк 2 роки з конфіскацією майна, яка є її особистою власністю.

Позбавлено спеціального звання радника податкової та митної справи першого рангу.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

З 05 липня 2013 року ОСОБА_8 перебувала на посаді заступника начальника Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, мала спеціальне звання радника податкової та митної справи 1 рангу та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» була працівником правоохоронного органу.

Відповідно до наказу №345 від 26 лютого 2014 року начальником ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області призначена планова виїзна документальна перевірка господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року, контроль за виконанням зазначеного наказу покладено на ОСОБА_8 . У процесі виконання своїх службових обов`язків та покладених функцій контролю проведення планової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди. ОСОБА_8 під час спілкування 25 березня 2014 року з ОСОБА_10 повідомила останньому про виявлені порушення під час перевірки його діяльності, які можуть стати підставою для донарахування податків та фінансових санкції у сумі 308 000 грн. та запропонувала передати їй неправомірну вигоду у сумі 30 000 грн. для зменшення суми донарахувань та фінансових санкції до 40 000 грн.

27 березня 2014 року при повторному спілкуванні ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , остання повідомила, що за неправомірну вигоду у сумі 25 000 грн. вона може прийняти рішення про донарахування ФЛП ОСОБА_9 податків та фінансових санкцій у розмірі 25 000 грн.

28 березня 2014 року ОСОБА_9 , виконуючи неправомірну вимогу ОСОБА_8 , під час контролю за вчиненням кримінального правопорушення, знаходячись біля будівлі Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області за адресою: буд. 250-Б, проспект Московський, м. Харків, передав останній неправомірну вигоду у сумі 25 000 грн., які на вимогу ОСОБА_8 поклав у багажник автомобілю КІА «Ріо», д/н НОМЕР_1 . Після одержання неправомірної виголи протиправні дії ОСОБА_8 були припиненні працівниками правоохоронного органу.

В апеляційній скарзі захисник із врахуванням доповнень просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

01.10.2024, до початку апеляційного розгляду, на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_8 про її звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 368 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подане клопотання, прокурора, яка не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, повернення застави та речових доказів та зазначила, що процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні необхідно стягнути з обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Відповідно до ст.ст. 284-288 КПК України процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового розгляду провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення 28.03.2024. Суд першої інстанції дії обвинуваченої кваліфікував за ч. 4 ст. 368 КК України.

У відповідності до положень ст. 12 КК України, в редакції, що діяла на 28.03.2014, зазначене кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення минуло понад 10 років, обвинувачена протягом цього періоду не ухилялася від слідства або суду, вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання обвинуваченої, скасування вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2019 року, звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї за ч. 4 ст. 368 КК України.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові по справі №203/241/17 віл 12.09.2022 дійшла висновку, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. Тому судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Оскільки ОСОБА_8 під час розгляду справи в суді не порушувала покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, заставу, внесену відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.03.2014 в розмірі 97 440 грн., згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України необхідно повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 у справі №646/3258/14-к на автомобіль марки «Fiat Doblo» 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , необхідно скасувати.

Долю речових доказів колегія суддів вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 .

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2019 року, щодо ОСОБА_8 скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, в редакції, що діяла на 28.03.2014, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , заставу в розмірі 97 440 грн., внесену відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.03.2014 на рахунок ТУ ДСА в Харківській області за реквізитами:

р/р 0164

МФО 851011

ЄДРПОУ банку: 26281249

Банк одержувача: ГУДКСУ у Харківській області

Отримувач коштів: ТУ ДСА в Харківській області

Скасувати арешт на автомобіль марки «Fiat Doblo», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 у справі №646/3258/14-к.

Речові докази, грошові кошти у сумі 25 000 грн. повернути фінансовому відділу СБУ в Харківської області, флешкарти формату micro SD 2Gb №267, 268, 269, Transcent micro SD 2Gb №270, аудіокасету Maxell №271, оптичний диск TDK CD-RW №272, змиви з поверхні правої та лівої руки ОСОБА_8 на ватних тампонах, зразок вати, зразок речовини, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити там зберігати, посвідчення водія на ім?я ОСОБА_8 , техпаспорт на автомобіль «KIA RIA» з правом керування ОСОБА_8 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 повернути законному власнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_11 Нізельковська

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4