Справа 688/4148/24
№ 1-кс/688/2314/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

07 листопада 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0001454 від 22 серпня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190, ч.2 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст.361, ч.1 ст.357 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з 25 вересня 2008 року Шмагай (на даний час ОСОБА_5 , у зв`язку зі зміною прізвища внаслідок одруження) ОСОБА_6 , працевлаштована у акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») на посаду клієнт-менеджер на період декретної відпустки основного працівника.

У подальшому, в період часу з 22 липня 2009 року по 30 грудня 2020 року ОСОБА_7 працювала на посадах клієнт-менеджера, заступника керуючого відділенням та фахівця з обслуговування клієнтів у Славутському відділенні південно-західного регіонального управління АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно наказу Э.DN-УВ2020-7401420-п від 30 грудня 2020 року ОСОБА_7 , відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП, за угодою сторін, з 30 грудня 2020 року звільнена з посади фахівця з обслуговування клієнтів Славутського відділення Хмельницької філії АТ КБ «ПриватБанк».

Частиною 3 ст. 18 КК України визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Враховуючи порядок призначення на посаду, характер і обсяг повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації, професійних компетентностей - ОСОБА_7 до 30 грудня 2020 року являлась службовою особою АТ КБ «ПриватБанк».

26 листопада 2017 року, в ході спілкування, ОСОБА_7 , діючи як службова особа АТ КБ «ПриватБанк», запевнила ОСОБА_8 , що після погашення заборгованості картковий рахунок № НОМЕР_1 , закрито та повідомила про необхідність передачі їй даної банківської картки для подальшого знищення, що ОСОБА_8 і зробив, після чого залишив приміщення банку.

Таким чином, ОСОБА_7 , заволоділа банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_8 при цьому, під час процедури знищення банківської картки ОСОБА_7 дізналась від потерпілого пін-код та коди доступу, які надходили у вигляді СМС-сповіщень на його мобільний телефон, тим самим отримавши доступ до особистого кабінету ОСОБА_8 в онлайн-банкінгу «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» розпочала здійснювати фінансові операції, користуючись вищевказаною банківською карткою.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи онлайн-банкінг «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», на персональних комп`ютерах з доступом до мережі Інтернет у період часу з 29 січня 2018 року по 07 лютого 2022 року здійснила 16 несанкціонованих входів до особистого кабінету ОСОБА_8 шляхом введення повідомленого їй потерпілим паролю входу та здійснила розрахунки на загальну суму 21 766 гривень.

Окрім того, влітку 2019 року, ОСОБА_7 , отримавши та в подальшому розпоряджаючись банківською карткою АТ КБ «Приват Банк», яка належала ОСОБА_9 , дізналась від неї пін-код та коди доступу, які надходили у вигляді СМС-сповіщень на мобільний телефон потерпілої, заволоділа доступом до банківських карток № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , приєднаних до банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 , та розпочала здійснювати фінансові операції, користуючись вищевказаними банківськими картками.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, використовуючи онлайн-банкінг «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», завантажений та встановлений на смартфонах марки «TP-Link» моделі «NeffosC9a» («Neffos_C9A» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 ), марки «Samsung» моделі «GalaxyA51» (SM-A515F ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ), у період часу з 27 вересня 2019 року по 29 січня 2022 року, повторно здійснила 6 несанкціонованих входів до особистого кабінету ОСОБА_9 , шляхом введення повідомленого їй потерпілою паролю входу та здійснила розрахунки на загальну суму 35 722, 50 гривень.

Крім цього, у березні 2021, ОСОБА_7 , отримавши та в подальшому розпоряджаючись банківською карткоюАТ «А-Банк» № НОМЕР_11 , яка належала ОСОБА_9 , дізналась від неї пін-код та коди доступу, які надходили у вигляді СМС-сповіщень на мобільний телефон останньої, та отримавши доступ до особистого кабінету ОСОБА_9 в онлайн-банкінгу «ABank24» АТ «А-Банк», до якої приєднані карткові рахунки № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 розпочала здійснювати фінансові операції, користуючись вищевказаними банківськими картками.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, використовуючи онлайн-банкінг «ABank24» АТ «А-Банк», завантажений та встановлений на смартфонах марки «TP-Link» моделі «NeffosC9a» («Neffos_C9A» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 ), марки «Samsung» моделі «Galaxy А6+» («SM-A605FN» ІМЕІ1: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 ) марки «Samsung» моделі «GalaxyA51» (SM-A515F ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ), марки «Samsung» моделі «GalaxyA52» (SM-A525F), у період часу з 06 квітня 2021 року по 16 червня 2021 року здійснила 90 несанкціонованих входів до особистого кабінету ОСОБА_9 шляхом введення повідомленого їй потерпілою паролю входу та здійснила розрахунки на загальну суму 117 000 гривень.

Також, 26 березня 2021 року, ОСОБА_7 , отримавши та в подальшому розпоряджаючись банківською карткою АТ «А-Банк» № НОМЕР_15 , яка належала ОСОБА_8 дізналась від нього пін-код та коди доступу, які надходили у вигляді СМС-сповіщень на мобільний телефон останньої, та отримавши доступ до особистого кабінету ОСОБА_8 в онлайн-банкінгу «ABank24» АТ «А-Банк», до якого приєднано карткові рахунки № НОМЕР_15 та № НОМЕР_16 , розпочала здійснювати фінансові операції, користуючись вищевказаними банківськими картками.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, використовуючи онлайн-банкінг «ABank24» АТ «А-Банк», встановленого на смартфонах марки «Samsung» моделі «GalaxyA51» (SM-A515F ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ) марки «Samsung» моделі «GalaxyA6+» (SM-A505FM +» ІМЕІ1: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 ), у період часу з 26 березня 2021 року по 05 квітня 2021 року здійснила 78 несанкціонованих входів до особистого кабінету ОСОБА_8 , шляхом введення повідомленого їй потерпілим паролю входу та та здійснила розрахунки на загальну суму 100 000 гривень.

Окрім того, в лютому 2021 року, потерпіла ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Славута Хмельницької області, звернулась до ОСОБА_7 , вважаючи її службовою особою АТ КБ «ПриватБанк», з проханням здійснити операцію щодо конвертації належних їй грошових коштів в розмірі 60 000 гривень в євро.

На дану пропозицію ОСОБА_7 погодилась, та при особистій зустрічі з ОСОБА_7 , яка відбулась за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , вважаючи ОСОБА_7 службовою особою АТ КБ «ПриватБанк» передала у її розпорядження 60 000 гривень для здійснення операції з конвертації грошових коштів з гривні в євро.

Таким чином, ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом на заволодіння грошових коштів, шляхом обману, повторно, користуючись довірою та довготривалими приязними відносинами з потерпілою, з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 в розмірі 60 000 гривень, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Крім цього, в травні 2021 року, ОСОБА_10 , вважаючи ОСОБА_7 службовою особою АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з запланованою поїздкою в Республіку Польща надала їй свої банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» (№ НОМЕР_17 та № НОМЕР_18 ), з метою проведення операцій для обслуговування наявного гривневого та валютного вкладів. При цьому, потерпіла надала для ОСОБА_7 пін-код та коди доступу, які надходили у вигляді СМС-сповіщень на мобільний телефон потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, використовуючи онлайн-банкінг «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», завантажений та встановлений на смартфонахмарки «Samsung» моделі «GalaxyA51» (SM-A515F ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ), марки «Samsung» моделі «GalaxyA52» (SM-A525F), у період часу з 01 травня 2021 року по 13 липня 2022 року здійснила 75 несанкціонованих входів до особистого кабінету ОСОБА_10 , шляхом введення повідомленого їй потерпілою паролю входу та здійснила розрахунки на загальну суму 932 872, 41 гривень.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190, ч.2 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст.361, ч.1 ст.357 КК України..

В діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190, ч.2 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст.361, ч.1 ст.357 КК України, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів та міра покарання передбачена виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження встановлено, що згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 листопада 2024 року, земельна ділянка за кадастровим номером :01:008:0011, земельної ділянки за кадастровим номером :01:008:0012; житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_3 , житловим будинком за адресою: АДРЕСА_4 ; земельна ділянка за кадастровим номером :05:011:0294, належа на праві спільної часткові власності, а саме по частці, ОСОБА_7 .

А тому, з метою можливого забезпечення конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_7 в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно останньої.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, просили його задовольнити повному обсязі.

Крім того, в клопотанні слідчий та прокурор просили розглянути клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчим суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника та володільця майна, їх захисника, представника чи законного представника з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У провадженні слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001454 від 22 серпня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190, ч.2 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст.361, ч.1 ст.357 КК України.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3 ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.170КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий просить накласти арешт на: частка земельної ділянки за кадастровим номером :01:008:0011; частка земельної ділянки за кадастровим номером :01:008:0012; частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; житловим будинком за адресою: АДРЕСА_4 ; частка земельної ділянки за кадастровим номером :05:011:0294, які належить на праві спільної частковій власності ОСОБА_7 , заборонивши останній відчужувати, користуватись та розпоряджатись даним майном.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, вказане у клопотанні майно може підлягати конфіскації, оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190, ч.2 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст.361, ч.1 ст.357 КК України, санкція одного з яких дає достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту в цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись вимогами статей 107, 170-173, 309, 395 КПК України КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0001454 від 22 серпня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190, ч.2 ст.191, ч.ч. 1, 2 ст.361, ч.1 ст.357 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на:

- частку земельної ділянки за кадастровим номером :01:008:0011;

- частку земельної ділянки за кадастровим номером :01:008:0012;

- частка житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 ;

- частку земельної ділянки за кадастровим номером :05:011:0294,

заборонивши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним майном на час досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1