27.09.2024 Справа № 756/812/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/812/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234 від 24.10.2023, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 ), такого, що має професійно-технічну освіту, офіційно непрацевлаштованого, такого, що не відноситься до переліку осіб щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, інвалідності немає, раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 28.10.2013 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки (справа № 2605/11914/12). 15.10.2014 звільненого умовно-достроково на невідбутий строк покарання 09 місяців 08 днів,

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 10.03.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 28.10.2013 до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць (справа №756/1885/15-к). 14.12.2018 звільненого по відбуттю строку покарання;

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки на підставі ст. 75 КК України (справа №756/6870/23),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

23.10.2023 приблизно об 11:20 ОСОБА_4 перебував поблизу озера «Йорданське» по просп. Оболонському, 2т у місті Києві , де на землі побачив зіп-пакет із вмістом у ньому кристалоподібної речовини білого кольору, а саме психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP. В цей момент у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) без мети збуту.

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, в той же час в тому ж місці ОСОБА_4 підняв із землі вказаний зіп-пакет та помістив його до правої кишені штанів, в які був одягнений того дня, тобто в такий спосіб незаконно безоплатно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) для власного вживання без мети збуту та попрямував у своїх справах.

Цього ж дня, тобто 23.10.2023, приблизно об 11:30 ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин ОСОБА_4 повідомив, що в праві кишені штанів, в які він одягнений, знаходиться зіп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, того ж дня в тому ж місці ОСОБА_4 у присутності двох понятих самостійно добровільно надав для огляду та вилучення зіп-пакет із вмістом у ньому кристалоподібної речовини білого кольору, а саме особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 31.10.2023 №СЕ-19/111-23/57420-НЗПРАП в наданій на дослідження речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,373 г.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувальний акт містить клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, де зазначено, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , де обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнає повністю, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку, а також те, що йому роз`яснено, що за наслідками згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено підписами сторони захисту.

Відповідно до положень частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 цього Кодексу в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, що підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження, які сумніву у своїй об`єктивності не викликають та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку є повністю доведеною за результатами спрощеного провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як «незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту».

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, який відноситься до кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 цього Кодексу суд не встановив.

Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має професійно-технічну освіту, неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується формально посередньо, раніше неодноразово судимий, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

Враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність таких, що його обтяжує, відсутність підтверджених джерел доходу, а також те, що останній офіційно непрацевлаштований, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, і не вбачає обґрунтованих підстав для призначення йому більш м`якого виду покарання, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки вживання психоактивних речовин тягне за собою значні негативні ризики для громадського здоров`я, суспільного добробуту, економіки та національної безпеки держави, а тому, на переконання суду, саме такий вид покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень. Доказів на підтвердження існування обставин, які виключають можливість призначення обвинуваченому такого виду покарання відповідно до ч. 3 ст. 61 цього Кодексу до матеріалів кримінального провадження не долучено.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України в разі вчинення особою, до якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тобто, застосовуючи правила ст. 71 КК України, за сукупністю вироків суд має визначити остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки на підставі ст. 75 КК України (справа №756/6870/23). При цьому, як на момент надходження вказаного обвинувального акта до суду, так і на момент постановлення цього вироку вказаний вище вирок не набрав законної сили.

Однак, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі №766/39/17 (провадження №51-8867кмо18), відповідно до яких при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, та якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_4 , будучи особою, до якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом періоду іспитового строку вчинив новий злочин, а тому, враховуючи тяжкість злочину, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , ставлення останнього до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення остаточного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статей 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2023, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування ОСОБА_7 покарання рахувати з моменту фактичного затримання, доставлення та поміщення до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи виконання покарань після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, загальною масою 0,373 г (постанова від 06.11.2023), який передано на відповідальне зберігання до камери схову Оболонського ГУНП у м. Києві (квитанція №002262), - після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його отримання з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1