Справа № 953/3172/24
н/п 1-кп/953/780/24
"01" серпня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
встановив :
Захисник зазначає, що право на захист у його підзахисного в якості підозрюваного, які відповідно до вимог, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 276, п. 7 ч. 1 ст. 277 КПК України, були забезпечені, а ось права, вже обвинуваченого, як вказано в обвинувальному акті від 17.04.2024, мають ознаки явного грубого порушення, бо сторона обвинувачення обмежилась лише врученням йому, як підозрюваному, копії реєстру та обвинувального акту, в якому передчасно визначено процесуальний статус його підзахисного вже як обвинуваченого. Крім того, 17.04.2024 прокурором було вручено ОСОБА_7 та йому, як його захиснику, копії обвинувального акту, складеного та затвердженого того ж дня, та копії реєстру матеріалів досудового розслідування. При цьому в обвинувальному акті в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України вказано, що до вказаного акту надано додаток п. 2 розписки про отримання копії матеріалів кримінального провадження, обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на 3-х арк. Тобто, сторона обвинувачення, припустилась процесуальних помилок, бо ні він, як захисник, ні сам ОСОБА_7 не отримали та й не могли отримати разом з обвинувальним актом зазначені вище розписки, які передбачені п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, бо отримали лише сам обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Дані факти вказують на те, що у прокурора ще до завершення кінцевого етапу досудового розслідування, а саме 17.04.2024, склались переконання про достовірність висновків винуватості підозрюваного та доведеність самого обвинувачення, зроблених дізнавачем в обвинувальному акті. Його підзахисному та йому особисто, як його захиснику, зміст формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є не зрозумілим. За наявності наведених ним вище протиріч із зазначеним обвинувальним актом, які пов`язані з «формулюванням обвинувачення», сторона захисту обгрунтовано заявляє про те, що обвинувачення його підзахисному, ОСОБА_7 являється не зрозумілим, а його права на захист були порушені стороною обвинувачення ще під час проведення досудового розслідування, бо підзахисний з вини сторони обвинувачення набув процесуального статусу «обвинуваченого» в порушення вимог, передбачених ч. 2 ст. 42 КПК. В даному випадку, тобто без виконання такого формального обов`язку як роз`яснення суті обвинувачення, сторона захисту наполягає на тому, що саме п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України встановлює, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. А неконкретність в такому випадку та незрозумілість обвинувачення є істотним порушенням п. З ч. 2 ст. 87 КПК України. Також, звертає увагу, що обізнаність його підзахисного щодо суті обвинувачення стосується не лише його кваліфікації, а й описової частини. Тому описова частина обвинувачення не повинна містити взаємовиключних чи абсурдних відомостей.
Сторона захисту вважає, що після виконання вимог, передбачених ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 291 та ч. 1 ст. 293 КПК України, та направлення до суду затвердженого обвинувального акту, яким підтверджено завершення досудового розслідування, прокурор, як сторона обвинувачення, допустив грубі порушення прав підзахисного ОСОБА_7 , як майбутнього обвинуваченого, не дотримавшись вимог, передбачених ст. 2, п. 13 ч. 1 ст. 3, п.п. 13, 17 ч. 1 ст. 7, ч.ч. 1,2 ст. 9, ст. 20, ч.ч. 2, 3 ст. 42 та п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, та у відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України, не обґрунтовано прийняв процесуальне рішення щодо обвинувачення його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення-проступку.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали. Порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено. Клопотань щодо проведення закритого судового засідання не заявлено. Заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти закриття підготовчого розгляду та призначення справи до судового розгляду, підтримали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття підготовчого розгляду та призначення справи до судового розгляду, заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Потерпілий ОСОБА_10 в клопотанні просив провести підготовче судове засідання без його участі.
Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши надані данні, встановив наступне.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Як зазначив Верховний Суд у п.2 постанови від 24.11.2016 у справі № 5-328кс-16 в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані.
Так в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушеннь з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставин, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При цьому, визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.
Посилання захисника, щодо обвинувального акту в якому сформоване обвинувачення стосовно ОСОБА_7 є нечітким, неконкретизованим, не містить усіх об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу, оскільки ст. 291 КПК України не встановлює вимоги щодо змісту обвинувального акту в частині його смислової наповненості при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, прокурор, складаючи обвинувальний акт, на свій розсуд визначає обсяг інформації при описанні події кримінального правопорушення, яку вказує у ньому.
Крім того, обвинувальний акт не встановлює ані фактів, ані подій, а є процесуальним рішенням, у якому прокурор викладає свої висновки щодо винуватості особи і щодо можливості направлення обвинувального акту на розгляд до суду. В подальшому обставини, викладені у обвинувальному акті, перевіряються судом, який і ухвалює остаточне рішення.
У свою чергу, особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі. Закріпивши можливість повернення обвинувального акта прокурору на первісному етапі судового провадження, законодавець очевидно не мав наміру створити таким чином простір для попередньої судової оцінки правильності та об`єктивності позиції сторони обвинувачення у змагальному кримінальному процесі. Дослідження обвинувального акта під час підготовчого судового засідання спрямоване виключно на встановлення відповідності його форми і змістовного наповнення вимогам ст.291 КПК України, та відсутності в ньому положень, що суперечать одне одному, усунення яких є неможливим в процесі повноцінного судового розгляду.
Крім того, нормами КПК України прокурор наділений повноваженнями змінювати обвинувачення в суді, висувати додаткове обвинувачення, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення (ч.2 ст.337, ст.ст.338-340 КПК України).
Сторона ж захисту під час судового розгляду зможе самостійно обстоювати правову позицію щодо невинуватості обвинуваченого та надати суду відповідні докази, як це передбачено правилами ст.22 КПК України.
Доводи захисника ОСОБА_5 , викладені у клопотанні, що, на його переконання, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не тягнуть за собою грубого порушення вимог кримінального процесуального закону і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що перешкод для призначення судового засідання немає, а саме, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України відсутні. В підготовчому судовому засіданні проведені всі необхідні дії щодо підготовки до судового розгляду. Кримінальне провадження підсудне цьому суду.
Наданий суду обвинувальний акт за своїм змістом та формою відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
До обвинувального акта додано: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Згідно вимог ст. 314 КПК України, суд має право, крім іншого прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений у відповідності з вимогами КПК України. Провадження за обвинувальним актом підсудне суду. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможлювали призначення провадження до судового розгляду під час засіданні не заявлені та судом не встановлені.
В ході підготовчого судового засідання в провадження прийнято цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (а.с. 46-51).
24.06.2027 до канцелярії суду надійшов відзив ОСОБА_7 на цивільний позов (а.с. 91-94).
Таким чином, суд приходить до висновку, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами чинного КПК України та суд вважає за можливе призначити справу відносно ОСОБА_7 до судового розгляду.
Судове засідання з урахуванням ст. 27 КПК України слід проводити у відкритому судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 314 -317 КПК України, суд, -
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту відмовити.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника, цивільного позивача, цивільного відповідача.
Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1