Провадження №1-кс/463/9391/24
У Х В А Л А

05 грудня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власника вилученого майна ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» - адвоката ОСОБА_4 , представника власника вилученого майна ТОВ «С-ТРАНС АВТО» - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000040 від 15.11.2024 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, -

встановив:

26.11.2024 року старший детектив Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, яке скеровано на адресу суду засобами поштового зв`язку 18.11.2024 року, про накладення арешту на майно, яке було вилучене 15.11.2024 в ході проведення огляду місця події, детальний перелік якого відображено у прохальній частині поданого детективом клопотання та протоколі огляду місця події від 15.11.2024 року.

А саме на транспортний засіб марки MAN з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп з д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності: транспортний засіб марки MAN з д.н.з. НОМЕР_1 - ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (, індекс 04205, Україна, місто Київ, проспект Оболонський, будинок, 35а, офіс, 300, директор - ОСОБА_8 , т. НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 06.02.2024; причіп з д.н.з. НОМЕР_2 - ТОВ «С-ТРАНС АВТО» (, індекс 64107, Україна, Лозівський р-н, Харківська обл., місто Первомайський, вулиця Бугайченка, будинок, 38, кімната, 31-А, ОСОБА_9 , т. НОМЕР_5 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 14.10.2022, який відповідно оглянутий та вилучений згідно протоколу огляду від 15.11.2024.

Клопотання мотивує тим, що Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 15.11.2024, щодо несплати службовими особами ФГ «Аграрій Еліта» (), ФГ «Агролайфзерно» (), ТОВ «Агро Колекшн» (), ТОВ «Фудагра Трейд» (), ФГ «Агролайфзерно» (), ТОВ «Джовіал трейдер» (), ТОВ «Етмо Прод» (), ФГ «Скарбниця-Агро» () до державного бюджету податків у великих розмірах за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що група осіб, які діючи за попередньою змовою, контролюючи діяльність вищевказаних підприємств, а також інших суб`єктів господарювання, в період 2024 року, вчиняють дії направлені на проходження митного контролю в режимі «Експорт», щодо вивезення за межі митної території України сільськогосподарської продукції (пшениця, кукурудза, ячмінь, соєві боби, шрот соняшниковий та насіння соняшникове), а також соняшникової олії, невідомого походження - придбаної за готівкові кошти, без фактичного відображення таких операцій по бухгалтерському та податковому обліках.

В ході здійснення інформаційно-аналітичної та аналітично-пошукової діяльності встановлено, що зазначені операції здійснюються зокрема з метою вивезення стратегічно важливої сільськогосподарської продукції за межі території України, вирощеної в тіньовому секторі економіки без належного відображення даних операцій у бухгалтерському та податковому обліках, без сплати податків і зборів, неповернення валютної виручки в Україну.

Проведеним аналізом відомостей з інформаційного ресурсі АСМО «Інспектор» встановлено, що службовими особами ФГ «Агролайфзерно» (), до органів Державної митної служби України, подано товаросупровідні документи та митну декларацію типу 24UA32U6 для здійснення митного контролю та оформлення товару в режимі «Експорт» олії соєвої нерафінованої - 24050 кг.

В ході проведення досудового розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження 15.11.2024 проведено огляд місця події - території митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці (Львівська область, Львівський район, с.Рата, вул.Гребінського, 28А), в результаті якого встановлено розташований в зоні митного контролю вантажний автомобіль марки MAN з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп з д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до вищевказаної митної декларації здійснює перевезення товарів, відправником якого є ФГ «Агролайфзерно» ().

Таким чином, в ході огляду місця події виявлено та вилучено майно, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся детектив.

Майно, вилучене в ході проведення огляду місця події постановою детектива від 16.11.2024 року визнано речовими доказами по справі.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то детектив вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Майно, на яке детектив просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зокрема, вказані транспортні засоби є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить відомості, які мають значення для досудового розслідування, та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тому з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також недопущення зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому детектив звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Детектив в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив задовольнити, наклавши арешт на вилучені в ході огляду місця події транспортні засоби.

Представник власника вилученого майна ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» - адвокат ОСОБА_4 та представник власника вилученого майна ТОВ «С-ТРАНС АВТО» - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, проти клопотання про накладення арешту на майно заперечили в повному обсязі з підстав його необґрунтованості та безпідставності, надавши суду відповідні пояснення.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що в клопотанні слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 15.11.2024, щодо несплати службовими особами ФГ «Аграрій Еліта» (), ФГ «Агролайфзерно» (), ТОВ «Агро Колекшн» (), ТОВ «Фудагра Трейд» (), ФГ «Агролайфзерно» (), ТОВ «Джовіал трейдер» (), ТОВ «Етмо Прод» (), ФГ «Скарбниця-Агро» () до державного бюджету податків у великих розмірах за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що група осіб, які діючи за попередньою змовою, контролюючи діяльність вищевказаних підприємств, а також інших суб`єктів господарювання, в період 2024 року, вчиняють дії направлені на проходження митного контролю в режимі «Експорт», щодо вивезення за межі митної території України сільськогосподарської продукції (пшениця, кукурудза, ячмінь, соєві боби, шрот соняшниковий та насіння соняшникове), а також соняшникової олії, невідомого походження - придбаної за готівкові кошти, без фактичного відображення таких операцій по бухгалтерському та податковому обліках.

В ході проведення досудового розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження 15.11.2024 проведено огляд місця події - території митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці (Львівська область, Львівський район, с.Рата, вул.Гребінського, 28А), в результаті якого встановлено розташований в зоні митного контролю вантажний автомобіль марки MAN з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп з д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до вищевказаної митної декларації здійснює перевезення товарів, відправником якого є ФГ «Агролайфзерно» ().

Таким чином, в ході огляду місця події виявлено та вилучено майно, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся детектив.

А саме: транспортний засіб марки MAN з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп з д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності: транспортний засіб марки MAN з д.н.з. НОМЕР_1 - ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (, індекс 04205, Україна, місто Київ, проспект Оболонський, будинок, 35а, офіс, 300, директор - ОСОБА_8 , т. НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 06.02.2024; причіп з д.н.з. НОМЕР_2 - ТОВ «С-ТРАНС АВТО» (, індекс 64107, Україна, Лозівський р-н, Харківська обл., місто Первомайський, вулиця Бугайченка, будинок, 38, кімната, 31-А, ОСОБА_9 , т. НОМЕР_5 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 14.10.2022.

Факт проведення огляду місця події та вилучення в ході проведення такого відповідного майна стверджується долученою до матеріалів клопотання копією протоколу огляду місця події від 15.11.2024 року

Майно, вилучене в ході проведення огляду місця події постановою детектива від 16.11.2024 року визнано речовими доказами по справі.

Згідно долученої до матеріалів справи копії постанови детектива від 16.11.2024 року встановлено, що визнаючи вилучені в ході огляду місця події транспортні засоби - транспортний засіб марки MAN з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп з д.н.з. НОМЕР_2 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000040, зазначає про те, що такі є знаряддям вчинення розслідуваного кримінального правопорушення (злочину). Вказану обставину детектив використовує і як підставу звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про накладення арешту на зазначені транспортні засоби.

Оцінюючи вмотивованість та обґрунтованість заявленого детективом клопотання на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства України, доказового підтвердження та обставинам справи слідчий суддя враховує наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Звертаючись до суду із зазначеним клопотання про накладення арешту на майно, а саме транспортні засоби, детектив зазначає про те, що такі були знаряддям вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення їх збереження як речового доказу виникла необхідність у вжитті відповідного заходу забезпечення кримінального провадження - арешт майна.

Теорія кримінального права оперує правовими поняттями «знаряддя вчинення злочину» та «засоби вчинення злочину».

Так, знаряддя вчинення злочину - це предмети матеріального світу, що використовуються для руйнівного впливу на предмет злочину та/або для спричинення фізичної шкоди, які повністю знаходяться під контролем свідомості і волі особи, що їх використовує для безпосереднього вчинення діяння зменшуючи кількість зусиль, або концентруючи силу. Засоби вчинення злочину - це різноманітні речовини, предмети, гази та інше, хімічні (отрута), фізичні (електричний струм, радіація), біологічні (інфекційні хвороби) та інше, властивості яких використовуються в процесі вчинення злочину для створення сприятливих умов його реалізації і полегшення процесу його виконання і не знаходяться під повним контролем свідомості і волі суб`єкта. Знаряддя і засоби вчинення злочину слід розмежовувати між собою за властивостями, які використовуються для досягнення злочинного результату та характером їх використання, а також контрольованістю свідомістю і волею суб`єкта. Знаряддя та засоби вчинення злочину знаходяться в певному взаємозв`язку зі способом вчинення злочину, однак не є його складовою частиною.

Обставини справи та надані учасниками в судовому засіданні пояснення, дають підстави стверджувати про те, що вказані транспортні засоби був не знаряддям вчинення злочину, а засобом, оскільки на такому лише перевозився відповідний товар із заниженою, на думку представника органу досудового розслідування, ставкою оподаткування. Ні власник, ні водій транспортного засобу про вказані обставини обізнані не були, оскільки доказів протилежного суду не представлено.

А тому, на думку суду, клопотання детектива щодо арешту вказаного майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки зазначені в клопотанні підстава та мета, не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане в клопотанні майно відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.

В постанові детектива про визнання вказаного майна - транспортного засобу речовим доказам у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно.

Кваліфікуючи вилучені в ході огляду місця події транспортні засоби як речовий доказ, а саме знаряддя вчинення кримінального правопорушення, детектив не зазначає, яким саме ознакам відповідає вказані транспортні засоби аби вважатись знаряддя в даному випадку, яким чином вказані транспортні засоби безпосередньо сприяли вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України. Не зазначає про те, що вказані транспортні засоби зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тобто, правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України, на наявність якої посилається детектив у своєму клопотанні, відсутня, а тому відсутні і підстави для задоволення вказаного клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

постановив:

В клопотанні старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000040 від 15.11.2024 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1