Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 2025/1-93/11
Провадження № 1/553/11/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції попередній розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.ст. 28 ч.3, ст. 115 ч.2 п.п. 3, 6, 11, 12, 13; ст. 146 ч.3; ст.289 ч.3; ст. 15 ч.3, ст. 289 ч.3; ст. 263 ч.1 КК України, ОСОБА_7 за ст.ст. 28 ч.3, ст. 115 ч.2 п.п.3, 4, 6, 8, 9, 11, 12, 13; ст. 146 ч.3; ст.289 ч.3; ст. 15 ч.3, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_8 за ст.ст. 28 ч.3, ст. 115 ч.2 п.п. 3, 6, 11, 12, 13; ст. 146 ч.3; ст.289 ч.3; ст. 15 ч.3, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_9 за ст.ст. 28 ч.3, ст. 115 ч.2 п.п. 3, 6, 11, 12, 13; ст. 146 ч.3; ст.289 ч.3; ст. 15 ч.3, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_10 за ст. 146 ч.3; ст. 289 ч. 3; ст. 27 ч.5, ст. 115 ч. 2 п.п. 3,12 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала вказана кримінальна справа за обвинуваченням Ка ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

16.02.2022 ухвалою Харківського апеляційного суду подання голови Комінтернівського районного суду м.Харкова ОСОБА_17 про визначення питання підсудності цієї справи було залишено без задоволення, а кримінальну справу у відношенні Ка ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернуто до Комінтернівського районного суду м.Харкова.

Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м.Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.Полтави.

21.07.2022 з Харківського апеляційного суду на адресу Ленінського районного суду м. Полтави надійшла кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Від обвинувачених на адресу суду надійшли клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в порядку ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачені та їх захисники внесені на розгляд суду клопотання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотань заперечила.

Потерпілі в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлялись у встановленому законом порядку.

Від потерпілої ОСОБА_18 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників, колегія суддів вказує на наступне.

Так, у відповідності до вимог ст.49 КК України, питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Згідно із ст. 11-1 КПК України, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно з законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі, згідно з ч.4 ст.49 КК України не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Згідно із роз`ясненнями, що містять у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 Про застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Таким чином, якщо після вчинення будь-якого особливо тяжкого злочину минув 15-річнй строк давності, то суд вправі, але не зобов`язаний, застосувати давність до особи, яка вчинила такий злочин. Отже у суду є два варіанти, а саме застосувати давність і звільнити особу від кримінальної відповідальності, або не застосовувати давність враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, інші обставини справи тощо. Якщо суд переконається, що винний усе ж таки заслуговує покарання, то призначає покарання, однак суд не вправі застосовувати довічне позбавлення волі.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що закінчення строку давності у справах щодо особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає довічне позбавлення волі, становить факультативний виняток щодо безумовного і обов`язкового звільнення особи.

Отже, розглядаючи питання можливості звільнення особи від кримінальної відповідальності за строками давності, за злочини, санкція яких передбачає довічне позбавлення волі, суд зобов`язаний окрім закінчення строку давності, відсутності обставин зупинення та переривання строків, враховувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи.

Водночас, заявляючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачені, окрім закінчення 15-річного строку давності, не навели жодних обставин, з яких суд має прийти до переконання що вони не заслуговують покарання, відомостей, що характеризують їх особи не навели, жодних матеріалів до клопотання не надали, що об`єктивно свідчить про передчасність поданих обвинуваченими клопотань.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні клопотань обвинувачених відмовити та роз`яснити, що така відмова не позбавляє їх права повторного звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.ст.7-1,11-1,248 КПК України 1960 року, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про закриття кримінальної справи та звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3