ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

слідчого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 12.05.2023 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7

Обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.11.2024 року, включно. Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів з дня затримання, тобто з 20.09.2024 року до 18.11.2024 року, включно.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій вважає рішення першої інстанції необгрунтованим та безпідставним.

Вказує на те, що ОСОБА_7 не вчинив дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Крім цього, тяжкість покарання не є вагомою причиною для обрання підозрюваному такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. Звертає увагу на те, що обов`язок сторони обвинувачення доказати існування ризиків, а не лише їх стандартно перелічити. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та закрити кримінальне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; пояснення підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Даних вимог закону при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу місцевим судом дотримано не було.

Так розглядаючи клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не врахував вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно яких обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України КК України, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Тільки те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того з матеріалів провадження вбачається, що стороною обвинувачення не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, а вказані у клопотанні ризики є лише суб`єктивними припущеннями.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, відомостей про ухилення від виклику чи неявку підозрюваного до слідчого, прокурора та суду, апеляційному суду надано не було.

Колегія суддів критично ставиться до наявної в матеріалах постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 18.09.2024 року з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 на адресу проживання 18.09.2024 року через засоби поштового зв`язку було надіслано повідомлення про підозру. В цей же день останнього постановою слідчого було оголошено в розшук.

Враховуючи той факт, що відомостей про отримання підозри ОСОБА_7 в слідчого не було, як і даних про його ухилення від явки до органів досудового розслідування, то оголошення ОСОБА_7 в розшук було передчасним та необґрунтованим.

Також слід зазначити, що ОСОБА_7 було затримано за адресою його проживання, на яку слідчим попередньо направлялося повідомлення про підозру, що свідчить про відсутність у останнього наміру переховуватись від досудового слідства та суду.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді такі ризики як вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше жодний запобіжний захід до нього не застосовувався.

Також з пояснень ОСОБА_7 вбачається, що він вину визнає, наміру ухилятися від проходження служби не має, бажає повернутися у військову частину для подальшого виконання військових обов`язків.

Враховуючи зазначене стороною обвинувачення в даному випадку не було доведено наявності жодного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: