Справа № 487/7160/24
Провадження № 1-кс/487/4990/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001042 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 , за погодженням з заступником начальника відділу протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001042 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Таким чином, на даний час є достатні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник заперечувала проти задоволення клопотання.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001042 від 11.07.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Військовослужбовці підрозділів ЗС РФ разом з іншими, підпорядкованими представникам влади РФ та керівництву ЗС РФ, військовими підрозділами, силовими відомствами і збройними формуваннями, діючи на виконання вищевказаного злочинного наказу представників влади РФ, здійснивши повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, констатоване на найвищому юридичному рівні Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 02.03.2022, а також проміжним рішенням Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16.03.2022, крім інших сухопутних територій та населених пунктів України, у строк до 03.03.2022 зайняли та взяли під свій контроль місто Херсон та всі населені пункти Херсонської області, тимчасово окупувавши їх території з розташованими там державними органами влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та іншими об`єктами.

Так, з того часу були окуповані й органи Державної кримінально-виконавчої служби України, розташовані на території м. Херсона та Херсонської області, в тому числі виконавчі установи «Північна виправна колонія (№ 90)», «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», «Голопристанська виправна колонія (№ 7)» та «Херсонський слідчий ізолятор».

Крім того, з метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які тимчасово контролюються (контролювалися) та утримуються (утримувалися) представниками окупаційної влади РФ та ЗС РФ, що підтверджується Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (зі змінами та доповненнями), окупаційною адміністрацією та службовими особами ЗС РФ з числа громадян РФ та України, у тому числі місцевого населення Херсонської області, були сформовані незаконні органи влади, правоохоронні органи, органи місцевого самоврядування, підрозділи силового блоку тощо, які виконують (виконували) відповідні функції в інтересах окупаційної влади РФ та ЗС РФ, тим самим вчиняють (вчиняли) діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Зокрема, наказом військового коменданта Херсонської області від 07.05.2022 № 18 «Про створення управління та призначення начальника служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу - приказ военного коменданта Херсонской области от 07.05.2022 № 18 «О создании управления и назначении начальника службы исполнения наказаний по Херсонской области») створено Управління служби виконання покарань по Херсонській області (мовою оригіналу - Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области) (далі - Управління), якому, згідно з цим наказом, передано в оперативне управління всі кримінально-виправні установи в регіоні та призначено на посаду начальника Управління служби виконання покарань по Херсонській області ОСОБА_8 , якому наказано у строк до 13.05.2022 розробити Положення про Управління.

Так, відповідно до розробленого Положення про Управління служби виконання покарань по Херсонській області (мовою оригіналу - Положение об Управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области), затвердженого військовим комендантом Херсонської області 13.05.2022 та зареєстрованого 17.05.2022 за № 50 (далі - Положення), Управління є територіальним органом виконання покарань, який здійснює у межах своїх повноважень правозастосовні функції по контролю та нагляду у сфері виконання кримінальних покарань відносно засуджених, функції по утриманню осіб, підозрюваних або обвинувачених у вчиненні злочинів, та підсудних, які перебувають під вартою, їх охороні та конвоюванню, а також функції по контролю за поведінкою умовно засуджених та засуджених, яким судом надана відстрочка відбування покарання, та з контролю по знаходженню осіб, підозрюваних або обвинувачених у вчиненні злочинів, у місцях виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та за дотриманням ними накладених судових заборон та (або) обмежень.

Тобто, окупаційною адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території м. Херсона створено незаконний правоохоронний орган - Управління служби виконання покарань по Херсонській області, на який покладено виконання аналогічних завдань, визначених для Державної кримінально-виконавчої служби України, однак які реалізовувалися та реалізовуються в інтересах окупаційної адміністрації РФ у сфері виконання кримінальних покарань.

Пунктом 10 вищевказаного Положення про Управління передбачено, що в структуру територіального органу, поміж іншого, входять підвідомчі установи: ВК «Північна виправна колонія (№ 90)», розташована за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 234, ВК «Голопристанська виправна колонія (№ 7)», розташована за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Стара Збур`ївка, вул. Набережна, 1, «Слідчий ізолятор № 1», розташований за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 10, ВК «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Дар`ївська, ВК «Снігурівська виправна колонія (№ 5)», розташована за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, с. Центральне, вул. Суворова, 1, Медичний реабілітаційний центр «Золотий берег», розташований за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрелкове.

Наказом начальника Управління ОСОБА_8 від 31.05.2022 № 13 на посаду чергового помічника начальника колонії чергової частини відділу безпеки установи ВК «Північна виправна колонія (№ 90)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області (мовою оригіналу - дежурный помощник начальника колонии дежурной части отдела безпопасности учреждения ИК «Северная исправительная колония (№ 90)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области) призначено громадянина України ОСОБА_6 . Як вбачається з наказу, підставою для призначення слугувала заява ОСОБА_6 про прийняття на службу.

ОСОБА_6 з 06.04.2005 розпочав службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та з того часу займав різні посади у державній установі «Дар`ївська виправна колоні (№ 10)».

В останнє наказом начальника державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» Міністерства юстиції України від 08.02.2021 № 13/ОС ОСОБА_6 був призначений на посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», на якій перебував станом на 24.02.2022 та до моменту його звільнення 13.01.2023 на підставі наказу виконувача обов`язків начальника державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» від 12.01.2023 № 18/ОС-ст з Державної кримінально-виконавчої служби України.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2021 № 174/к ОСОБА_6 присвоєно спеціальне звання підполковника внутрішньої служби.

Тобто, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, займаючи посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» у званні підполковника внутрішньої служби, яке відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» встановлюється особам старшого начальницького складу, склавши присягу на вірність Українському народові та, серед іншого, зобов`язавшись неухильно додержуватись Конституції та законів України відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України», будучи діючим атестованим працівником установи виконання покарань, підпорядкованої Міністерству юстиції України, та яка є правоохоронним органом згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», своїми злочинними діями, які виразились у добровільному, за власним бажанням, зайнятті посади чергового помічника начальника колонії чергової частини відділу безпеки установи ВК «Північна виправна колонія (№ 90)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області, переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсона, у травні 2022 року (більш точні дата, час та місце у ході досудового розслідування не встановлені), перейшов на бік ворога та зрадив таким чином наданій на вірність державі та народові України присязі.

Перейшовши на бік окупаційної влади РФ, ОСОБА_6 , у порушення вимог Конституції та законів України, під час дії воєнного стану та збройного конфлікту, сприяв становленню та функціонуванню правоохоронної гілки окупаційної влади РФ на території м. Херсона та Херсонської області, чим спричинив шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2023 державою-агресором в особі уряду Російської Федерації прийнято рішення та видано Розпорядження № 97-р (далі - Розпорядження) про створення, серед іншого, федеральної казенної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу - федеральное казенное учреждение «Исправительная колония № 1 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области»), федеральної казенної установи «Виправна колонія № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу - федеральное казенное учреждение «Исправительная колония № 2 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области»), федеральної казенної установи «Виправна колонія № 3 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу - федеральное казенное учреждение «Исправительная колония № 3 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области»), федеральної казенної установи «Лікувальна виправна установа № 4 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу - федеральное казенное учреждение «Лечебное исправительное учреждение № 4 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области») та визначено, що основною метою діяльності цих установ є виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого Кримінальним кодексом Російської Федерації, у відповідності до кримінально-виконавчого законодавства Російської Федерації.

Пунктом 5 Розпорядження обов`язки щодо здійснення функції та повноваження засновника установ, зазначених у пункті 1; забезпечення державної реєстрації установ; забезпечення здійснення заходів з організації функціонування установ покладено на Федеральну службу виконання покарань Росії (мовою оригіналу - Федеральная служба исполнения наказаний России).

У подальшому, діючи на виконання вищевказаного рішення уряду відповідно до наданих кримінально-виконавчим законодавством та нормативно-правовими актами Російської Федерації повноважень, Федеральна служба виконання покарань Росії в особі її директора ОСОБА_9 , обвинувальний акт відносно якого направлено до суду, незаконно заснувала (створила) установи виконання покарань на територіях м. Херсона, Херсонської та Миколаївської областей, які є адміністративно-територіальною невід`ємною складовою України, способом, не передбаченим Конституцією та законами України, шляхом державної реєстрації цих установ у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб Російської Федерації (мовою оригіналу - Единый государственный реестр юридических лиц Российской Федерации).

Після вчинення вказаних дій новостворені на територіях м. Херсона, Херсонської та Миколаївської областей установи виконання покарань увійшли до складу Федеральної служби виконання покарань Росії та підпорядкувались їй.

Так, 10.02.2023 Федеральною службою виконання покарань Росії на виконання рішення уряду Російської Федерації, а саме Розпорядження № 97-р від 23.01.2023, незаконно засновано федеральну казенну установу «Виправна колонія № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області».

Відповідно до записів, внесених у Єдиний державний реєстр юридичних осіб Російської Федерації під час реєстрації вищевказаних установ, місцезнаходження та юридична адреса так званої федеральної казенної установи «Виправна колонія № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області» визначена як АДРЕСА_1 .

Разом із тим, установлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташовується державна установа «Північна виправна колонія (№ 90)», яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України та утворена відповідно до національного законодавства України.

У той же час, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про вищевказані обставини, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, керуючись антидержавницькими мотивами, з метою завдання шкоди Україні, а також у зв`язку з переслідуванням своїх особистих корисливих інтересів у вигляді отримання владних повноважень, розуміючи, що Україна є суверенною і незалежною державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію, зі своєю системою державних органів, які утворюються та діють лише відповідно до українського законодавства, усвідомлюючи, що Російська Федерація здійснила повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, у тому числі з метою захоплення її територій з розташованими на ній державними органами влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та іншими об`єктами у порушення визначених українським національним та міжнародним правом норм, розуміючи проведення активної підривної діяльності проти України державою-агресором, у тому числі з метою утворення на території України системи органів державної влади Російської Федерації та ix функціонування, зокрема незаконних правоохоронних органів, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників Росії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи громадянином України, вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресора (пособництво).

Так, після прийняття рішення державою-агресором щодо створення установ виконання покарань та вчинення дій, направлених на державну реєстрацію цих установ, які фактично розташовані на території України, за російським законодавством, ОСОБА_6 17.04.2023 добровільно очолив федеральну казенну установу «Виправна колонія № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області», обійнявши посаду начальника цієї установи, реалізувавши та підтримавши таким чином рішення та дії держави-агресора щодо незаконного створення установ виконання покарань на території України, на якій такі установи можуть утворюватися та функціонувати виключно відповідно до національного законодавства України та входять до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Своїми діями ОСОБА_6 сприяв державі-агресору - Російській Федерації в утворенні та становленні на території України установи виконання покарань, зареєстрованої на території Херсонської області за законодавством Російської Федерації, включеної до складу Федеральної служби виконання покарань Росії та на яку покладено виконання аналогічних завдань, визначених для Державної кримінально-виконавчої служби України, однак які мають реалізовуватися у сфері виконання кримінальних покарань в інтересах держави-агресора.

28.06.2024 у порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України Черемисіну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Херсона, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.

12.09.2024 у порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якої підозрюваному додатково інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, викладені та підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які показали, що ОСОБА_6 під час окупації міста Херсон та Херсонської області військами Російської Федерації погодився співпрацювати з окупаційною владою та зайняв посаду чергового помічника начальника колонії чергової частини відділу безпеки вказаної установи ВК «Північна виправна колонія (№ 90)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області; протоколом обшуку у ДУ «Північна виправна колонія (№ 90)» від 24.11.2022 з описом речей і документів та відеозаписом, а також відповіддю ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» на запит слідчого від 14.11.2022 № 75/ВС з додатками, за результатами яких отримано та до матеріалів кримінального провадження долучено наказ начальника Управління служби виконання покарань по Херсонській області від 31.05.2022 № 13, яким ОСОБА_6 призначено на посаду чергового помічника начальника колонії чергової частини відділу безпеки установи ВК «Північна виправна колонія (№ 90)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області, документи, які ОСОБА_6 складав та підписував на вищевказаній посаді; протоколами огляду офіційного сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб Російської Федерації від 04.05.2023, 12.06.2023 та 12.12.2023 та витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від ІНФОРМАЦІЯ_3 , від ІНФОРМАЦІЯ_4 та від 12.12.2023 № ЮЭ9965-23-171217088, у яких зазначено, що начальником федеральної казенної установи «Виправна колонія № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області» з 17.04.2023 є ОСОБА_6 .

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Згідно ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

22.06.2024 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження « ОСОБА_17 » та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 викликався на 26.06.2024, 27.06.2024, 28.06.2024 до другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Мелітополі для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій за участі підозрюваного.

28.06.2024 шляхом здійснення відповідних публікацій у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та повторно викликано на 08.07.2024, 09.07.2024, 10.07.2024 до органу досудового розслідування.

У подальшому, 06.09.2024, через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження « ОСОБА_17 » та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 викликався на 10.09.2024, 11.09.2024, 12.09.2024 до другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Мелітополі для отримання письмового повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій за участі підозрюваного.

12.09.2024 шляхом здійснення відповідних публікацій у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Повістки про виклик та повідомлення про підозру також направлено за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_6 та вручено його захиснику.

У жодну з визначених дат ОСОБА_6 до слідчого не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття, при цьому підозрюваний був належним чином, відповідно до вимог КПК України, повідомлений про підозру, а також про час, дату та місце проведення процесуальних та слідчих (розшукових) дій.

15.07.2024 постановою слідчого оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з переховуванням від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.09.2024 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, також, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Окрім викладеного, ОСОБА_6 підозрюється у добровільному, за власним бажанням, з підтриманням мети та ідеології окупаційної влади, вчиненні ряду злочинів проти основ національної безпеки України. Як вбачається з долучених до матеріалів провадження витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Російської Федерації, з 17.04.2023 ОСОБА_6 значиться начальником незаконно створеного владою держави-агресора на території Херсонської області правоохоронного органу - федеральної казенної установи «Лікувальна виправна установа № 4 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області» та обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, у тому числі й у взаємодії з іншими зрадниками та колаборантами, та може вчинити нові злочини. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання винуватим підозрюваному загрожує покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_6 народився у 1981 році у м. Херсоні, громадянин України, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (останнє відоме місце проживання), раніше не судимий.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Більш того, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КПК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України - тримання під вартою (ч. 6 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 197, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001042.

Після затримання ОСОБА_6 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1