Провадження № 1-кс/756/2401/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003337, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003337.

В обґрунтування клопотання про арешт майна слідчий зазначає, що СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування № 0003337 від 20.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепної мозкової травми, гематому над лівою півкулею головного мозку, множинні забої м`яких тканин голови, яке за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент.

20.10.2024 року, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Meizu» M6T, моделі М811Н, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ №1: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , з сім картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було поміщено до спеціального пакету №WAR0111659.

Враховуючи, що вилучені предмети визнано речовими доказами в кримінальному провадженні та з метою їх збереження, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 20.10.2024 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (кримінальне провадження № 0003337).

20.10.2024 за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Meizu» M6T, моделі М811Н, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ №1: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , з сім картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було поміщено до спеціального пакету №WAR0111659.

Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 20.10.2024 вищевказані речі, що вилучені під час обшуку, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003337 від 20.10.2024.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як підставу для арешту слідчим зазначено те, що запобігши реальній загрозі протиправного впливу на вказане майно шляхом накладення арешту можливо досягти мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також настанню будь-яких негативних наслідків.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003337, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «Meizu» M6T, моделі М811Н, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ №1: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , з сім картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було поміщено до спеціального пакету №WAR0111659 у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним речовим доказом.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя