Провадження № 1-кс/161/5803/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 листопада 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 02.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

19 вересня 2024 року складено та цього ж дня відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України направлено на адресу підозрюваного засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 02.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

18.11.2024 року ОСОБА_5 затримано на підставі вище вказаної ухвали слідчого судді.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу. Сторона захисту наголошувала на тому, що підозрюваного жодного разу у передбачений КПК України спосіб не викликали до органу досудового розслідування, а сам підозрюваний жодним чином не переховувався , оскільки постійно перебував за місцем свого проживання. Крім того підозрюваний особисто звертався до органів ТЦК, однак не зміг стати повторно на військовий облік через відсутність медичної документації, яку позбавлений можливості зробити через наявність розбіжностей у прізвищі " ОСОБА_5 " замість " ОСОБА_5 ". Звернуто увагу на незадовільний стан здоров"я підозрюваного.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує, що відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Конституційний Суд України неодноразово вказував, що обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи (Рішення від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016, рішення від 25 червня 2019 року № 3-68/2018).

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України КК України, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Тільки те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що не доведено наявності ризиків, на котрі посилається в клопотанні слідчий, та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що всі запити правоохоронних органів (про проходження лікування, місця проживання) щодо особи підозрюваного надсилалися на прізвище " ОСОБА_5 ", а згідно паспортних даних наявних в матеріалах клопотання, підозрюваний значиться під прізвищем " ОСОБА_5 ", що вказує на те, що фактично розшукові заходи проводилися щодо іншої особи

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Отже у випадку підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 КК України не передбачено застосування запобіжних заходів більш м`яких, ніж тримання під вартою, але суд вважає, що слідчим та прокурором взагалі не доведено необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, так як долучені до клопотання докази, не свідчать про наявність визначених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України ризиків, які б зумовлювали необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Отже виходячи з того, що під час розгляду клопотання прокурор не довів обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої ст. 194 КПК, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити та одночасно зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

У відповідності до вимог передбачених ч.1 ст. 202 КПК України, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Зобов"язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати до старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 інших слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні та суду за першою вимогою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень, на підставі ст. 205 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1