Справа № 591/9691/24
Провадження № 1-кс/591/2936/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу ( з дислокацією в м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого в місті Полтаві, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчийу кримінальному провадженні №0000707 звернувся з клопотанням, в якому просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та існують ризики, передбачені п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зможуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник заперечувала щодо клопотання слідчого, звертала увагу на те, що додані слідчим до клопотання документи спростовують існування зазначених у клопотанні ризиків. Її підзахисний не ухилявся і не ухиляється від органів досудового розслідування, він не отримував викликів чи повісток, навпаки, спілкувався зі слідчим по телефону і слідчий знав, що він знаходиться вдома, проте на допит не викликав. Не дивлячись на це, ОСОБА_5 , який чекав вказівок від слідчого, був затриманий у себе вдома ( у м.Полтава) та доставлений до ДБР, після чого йому було оголошено підозру та допитано в статусі підозрюваного. Жодних перешкод органам досудового розслідування ОСОБА_5 не чинив і не має намірів чинити. Знаходячись вдома весь час після залишення військової частини, він окрім вирішення сімейних проблем, пов`язаних зі смертю матері, а також проблем зі здоров`ям, вирішував питання переведення його на службу в іншу військову частину, оскільки він має намір і надалі виконувати свій військовий обов`язок у військовій частині, від якої він отримав рекомендацію.

Підозрюваний ОСОБА_5 повністю підтримав позицію захисника та додав, що коли спілкувався зі слідчим в телефонному режимі 19.09.2024, то останній повідомив йому, що вже є інформація про виведення його поза штат. Тому він чекав вказівки від слідчого про те, що йому робити далі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали клопотання підтверджують те, що Четвертим слідчим відділом ( з дислокацією в м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого в місті Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000707 від 16.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом того, що ОСОБА_5 06.08.2024 року самовільно залишив розташування військової частини, в якій проходив військову службу, та у період з 06.08.2024 по 25.09.2024 обов`язки військової служби не виконував, а займався власними справами, перебуваючи переважну більшість часу в м.Полтава.

25.09.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та оголошено про підозру за вказаною статтею Кримінального Кодексу України.

При цьому, додані до клопотання документи містять дані, які дають підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, яке йому інкримінують органи досудового розслідування. Тобто, оголошена підозра є обґрунтованою.

Водночас, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, окрім наявності обґрунтованої підозри, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини існування хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У даному випадку, як зазначено вище, слідчий у клопотанні вказував на існування ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду мотивовано лише обставинами самої підозри про те, що ОСОБА_5 тривалий час був відсутній за місцем служби та вчасно не повідомив командування про своє незаконне перебування поза межами військової частини і не вжив заходів щодо повернення на службу, а також - тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі притягнення його до кримінальної відповідальності.

Але, слід зазначити, що обставини вчинення кримінального правопорушення в силу ст.91,92 КПК України є обставинами, які підлягають з`ясуванню і доказуванню під час здійснення досудового розслідування.

Водночас, запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження і лише у тому випадку, коли існує хоча б один з ризиків, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України. За таких обставин, вважаю безпідставними посилання у клопотанні на обставини підозри як на ті, що підтверджують існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також слід зазначити про те, що в матеріалах клопотання та в судовому засіданні не було підтверджено того, що слідчий після внесення відомостей до ЄРДР 16.08.2024 і до моменту затримання ОСОБА_5 25.09.2024 року вживав хоча б якісь заходи забезпечення кримінального провадження, направлені на забезпечення явки ОСОБА_5 для проведення слідчих чи процесуальних дій, як-то: виклики, приводи, грошові стягнення.

За відсутності таких даних немає підстав говорити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_5 і тим більше, за відсутності дій з боку слідчого, необґрунтованою є його позиція та позиція прокурора про існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що лише тяжкість покарання, не може обґрунтовувати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

У той же час, неспростованою слідчим та прокурором є інформація про те, що ОСОБА_5 після самовільного залишення військової частини весь час перебував за місцем мешкання та, більше того, спілкувався зі слідчим. А за наявності такої інформації сумнівними є твердження слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 має намір вдатись до спроб переховування саме від органів досудового розслідування чи суду або вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що слідчим та прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, взагалі необґрунтованим є ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, мотивами існування такого ризику у клопотанні зазначено те, що підозрюваний може створювати штучні докази та підбурювання осіб, зокрема з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до дачі завідомо неправдивих показань для підтвердження висунутих ним у подальшому версій.

Але, по-перше, слід зазначити, що ані матеріали клопотання, ані усні пояснення прокурора в суді по суті поданого клопотання не містили об`єктивних даних на підтвердження таких мотивів існування ризику. Натомість, з матеріалів вбачається, що солдат ОСОБА_5 проходить військову службу у згаданій військовій частині з 21.06.2024 року на посаді номера обслуги, у товаришів по службі не користується авторитетом. Відомостей про те, що ОСОБА_5 мав підлеглих, на яких міг би впливати в силу займаної посади, в матеріалах немає.

По-друге, згідно вимог чинного законодавства свідки перед їх допитом попереджаються про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

За таких обставин, твердження слідчого про можливість впливу ОСОБА_5 на військовослужбовців з метою надання ними неправдивих показань є надуманими.

Тобто, слідчим та прокурором не доведено існування жодного з зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що в даному випадку, слідчим та прокурором доведено існування обґрунтованої підозри, водночас не доведено існування ризиків, визначених ст.177 КПК України, вважаю що в силу вимог чинного КПК України відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, водночас, є підстави для виконання вимог ч.3 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу ( з дислокацією в м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого в місті Полтаві, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1