Провадження №11-сс/801/708/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.06.2024 за №0000118,

якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.10.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гордіївка, Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальному поліції відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, одруженого, раніше не судимого,

-який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Старший слідчий в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 03.09.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 06.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 372 КК України за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження 30.08.2024 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Так, ОСОБА_7 є діючим працівником правоохоронного органу, при цьому підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим може впливати на свідків з метою зміни ними показань.

Також ОСОБА_7 будучи працівником поліції, має необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, може перешкоджати встановленню істини у провадженні, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані у даному кримінальному провадженні свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього службові зв`язки, є необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_11 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 жовтня 2024 року.

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено, що ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_7 діє до 30 жовтня 2024 року.

В обґрунтування своїх висновків, слідчий суддя проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з ЄРДР за №0000118 від 06.06.2024; повідомлення про виявлення кримінального правопорушення; протоколу допиту свідка від 25.06.2024; матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; повідомлення про підозру від 30.08.2024, пояснень наданих в судовому засіданні підозрюваним, дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, обґрунтована.

Також врахував, що ОСОБА_7 має зареєстроване та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, раніше не судимий.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. А тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, суд також враховував вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваного, місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ним в судовому засіданні ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024 року та постановити нову, якою клопотання сторони обвинувачення задовольнити частково та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, через порушення кримінального процесуального закону, не враховано вимоги ст.194 КПК України, а саме: відсутність реальних ризиків, які виправдовують необхідність обрання саме цілодобового арешту, необґрунтованість повідомлення про підозру. Також на думку сторони захисту, слідчий суддя виходячи за межі змісту клопотання та констатуючи наявність додаткового ризику, продемонстрував формальний підхід до обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею не обґрунтовано конкретними доказами наявність встановлених в судовому засіданні ризиків наведених у клопотанні слідчого. Також вважає, що слідчий суддя не досліджував належним чином обставини, визначені ст.178 КПК України, у зв`язку з чим безпідставно обрав один із найсуворіших запобіжних заходів.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали подану захисником апеляційну скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на наявність у вказаному кримінальному провадженні ризиків, передбачених нормами КПК України, а також звернув увагу суду, що 05.09.2024 року Вінницьким міським судом ОСОБА_7 було відсторонено від посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, в межах строку досудового розслідування, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи захисника, підозрюваного та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Так, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ступінь суспільної небезпеки та його наслідки, суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованих йому дій та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам впливу на свідків та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого або застосуванні щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, на переконання колегії суддів, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання саме такий запобіжний захід є достатнім стримуючим засобом, та здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного злочину.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованого злочину, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до поданої суду захисником характеристики підозрюваного з місця роботи та адресою проживання, те що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу з 14 річним досвідом роботи, та позитивним послужним списком, працевлаштований і служба в поліції є єдиним джерелом доходу його родини, на утриманні перебуває мати з інвалідністю другої групи, яка періодично потребує догляду за станом здоров`я, самі по собі не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваного у випадку незастосування запобіжного заходу, а також у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Також в ході апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсторонено від посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.10.2024 року.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею належним чином не перевірено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що покидати житло в будь-який період доби перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний ОСОБА_7 зможе з дозволу слідчого або прокурора у даному кримінальному провадженні.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4