Справа № 216/6042/24
Провадження № 1-кс/216/2042/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

23 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0001827 від 14.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

До Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлені громадяни за попередньою змовою підробили право на спадщину за законом від 17.06.2024, яку в подальшому використали для отримання квартир, яких є спадкоємцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 04.01.2023 року (актовий запис № 348).

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом ОСОБА_7 , було здійснено відповідний запис у реєстрі та визначено ОСОБА_8 власником квартир за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

В подальшому під час проведення досудового розслідування встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_7 , здійснила оформлення документів у спадковій справі № 53/2023, зареєстровано у реєстрі за №740.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, приватний нотаріус ОСОБА_7 посвідчила, що на підставі ст. 1264 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_6 , 1978 р.н., є ОСОБА_8 , 1974 р.н., а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Сьомою криворізькою державною нотаріальною контори за № 778/01-16 від 22.08.2024 було надано копію рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.05.2024 року (справа № 215/2433/24, провадження 2-о/215/83/24, згідно до якого встановлено факт постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_6 , померлою, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з березня 2017 по 04.01.2023.

Окрім цього під час досудового розслідування було отримано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме цивільної справи № 215/2433/24 провадження 2-о/215/83/24, згідно якої встановлено, що 16.04.2024 до Тернівського районного суду з заявою звернувся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зазначив, що проживав разом з ОСОБА_6 з березня 2017 року як дружина та чоловік, однак шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. У заяві ОСОБА_8 просив встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації, для прийняття спадщини, що залишилися після смерті ОСОБА_6 .

З метою отримання у право власності належні ОСОБА_6 квартир до позовної заяви ОСОБА_8 додав завідомо неправдивий документ - Акт від 07.03.2024 року посвідчений ОК ЖК «КОМФОРТ», згідно якого ОСОБА_8 , дійсно проживав з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3 в період з березня 2017 по 04.01.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що викладені обставини в позовній заяві ОСОБА_8 не відповідають дійсності та акт має ознаки підробки. Вказані факти підтверджуються допитами свідків у кримінальному провадженні мешканцями будинку АДРЕСА_4 , які показали, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) за весь час її життя жодного разу не була заміжня, дітей в неї не було, а також вона ні з ким спільно не співмешкала ОСОБА_10 все своє життя мешкала у квартирі по АДРЕСА_1 та жодного разу місце мешкання не змінювала. ОСОБА_10 мала деякі психічні розлади, мала епілепсію. У зв`язку з хворобами вона накопичувала вдома сміття, рідко з ким спілкувалася, додому нікого не пускала.

Приблизно з початку 2023 року сусіди почали помічати, що ОСОБА_10 довгий час не з`являється на людях, у зв`язку з чим ми почали її шукати. На початку січня 2023 року викликали працівників поліції та ДСНС, які відчинили двері та виявили труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приблизно наприкінці червня 2024 року початку липня 2024 року до квартири у якій мешкала ОСОБА_6 , почали приходити раніше не знайомі люди, які повідомили, що вони власники квартири по АДРЕСА_1 , яка належала померлій.

Окрім цього, під час проведення досудового розслідування допитана в якості свідка керівника ОК ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка показала, що нею особисто акт про спільне проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не складався, а лише було засвідчено підписи. Також свідок зазначила, що їй не відомо чи мешкав ОСОБА_8 з кимось у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до реєстрів мешканців будинку, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_8 не зареєстрований.

З метою реалізації отриманої спадщини ОСОБА_8 за попередньою змовою з іншими особами звернулись до агентства нерухомості «Проспект», які оприлюднили оголошення з продажу квартир по АДРЕСА_5 на сайті оголошень «olx.ua».

Враховуючи вищевикладене є підстави вважати що ОСОБА_8 спільно з іншими невстановленими особами, підробили документи з метою заволодінням нерухомим майном - квартирами які належала померлій ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Станом на 20.09.2024 року об`єкт нерухомості двохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до інформації з реєстру нерухомого майна належить ОСОБА_8 .

Враховуючи, що згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Тому, виникла необхідність у накладені арешту на квартиру АДРЕСА_6 , з метою уникнення можливості здійснення відчуження вказаної квартири, що суттєво впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

У судове засідання слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що викладені в клопотанні обставини підтверджуються доданими до нього прокурором документами, а саме: витягом з ЄРДР № 0001827 від 14.08.2024 року; копією протоколу огляду веб-сайту від 09.09.2024 року; копією заяви про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ; копією заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; копією рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.05.2024 року; копією заяви ОСОБА_8 про видачу дубліката Договору дарування квартири; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 12.09.2024 року; копією акту голови правління ЖК «Комфорт»; копією допиту свідка ОСОБА_5 від 16.09.2024 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 16.09.2024 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 18.09.2024 року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2016 року; копією відповіді на запит слідчого від ріелтора ОСОБА_14 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав квартира АДРЕСА_6 на праві власності належить ОСОБА_8 .

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, які мають ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0001827 від 14.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна шляхом заборони його відчуження, а саме на квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 50,9 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1