Справа № 708/1122/24
Номер провадження № 1-кп/708/89/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

Чигиринський районний суд, Черкаської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вершаці Чигиринського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, депутатом, учасником бойових дій, особою з інвалідністю не являється, маючого на утриманні малолітнього сина Постриганя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1, ч. 1 ст. 126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 в період часу з 20 жовтня 2023 року по теперішній час в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем свого та потерпілої проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті побуту, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , зокрема, безпричинно висловлює словесні образи, погрози, нецензурні слова, чим завдав їй психологічних страждань (на моральному рівні) викликаючи зміни в структурі особистості, в її емоційній сфері (наростання емоційної лабільності, емоційної напруги, тривоги та страху) та істотно порушувало якість її життя.

Так, 20.10.2023 року, 15.11.2023 року, 04.12.2023 року, 05.02.2024 року ОСОБА_6 вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , за що Чигиринським районним судом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Тобто, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 умисно, систематично, не маючи підгрунтя, вчиняє психологічне насильство щодо своєї співмешканки, що виражається у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні.

Так, ОСОБА_6 , не припиняючи свої протиправні дії щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , 07.08.2024 року о 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за їх спільним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з нею, під час якої виражався відносно співмешканки нецензурною лексикою, тим самим вчинивши своїми діями домашнє насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Внаслідок згаданих протиправних дій з боку ОСОБА_6 у потерпілої ОСОБА_4 згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 520 від 18.09.2024 року не відмічалося проявів психічних розладів. На час, до якого відносяться події, пов`язані із вчиненим відносно ОСОБА_4 домашнім насильсьтвом, а саме, 20.10.2023 року, 15.11.2023 року, 04.12.2023 року, 05.02.2024 року, 07.08.2024 року вони мали психотравмуючий характер, у неї виникли розлади адаптації у формі змішаної тривожної і депресивної реакції, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із скоєними відносно неї протиправними діями. Зазнання домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_6 для ОСОБА_4 мало істотно психотравмуючий характер, що завдало психологічних страждань (на моральному рівні), викликаючи зміни в структурі особистості, в її емоційній сфері (наростання емоційної лабільності, емоційної напруги, тривоги та страху) та істотно порушувало якість її життя.

Він же, 01 вересня 2024 року о 21:05 годині, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин через сварку, з метою нанесення тілесних ушкоджень, стоячи навпроти ОСОБА_5 , наніс останньому один удар деревяною палицею, яку тримав у правій руці, по пятому пальцю правої руки, чим завдав потерпілому фізичного болю, при цьому не спричинивши тілесних ушкоджень .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав повністю, а саме те, що він дійсно систематично вчиняв психологічне насильство відносно потерпілої ОСОБА_4 з якою він перебувє у смейних відносинах, а щодо умисного вчинення протиправних ій стосовно потерпілого ОСОБА_5 , то дійсно, він завдав останньому один удар полицею.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що потерпілі та обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд кладе їх в основу вироку та приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування суспільно-небезпечних винних діянь обвинуваченого ОСОБА_6 : за ст. 126-1КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, та за ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь негативних наслідків, віднесення їх до категорії кримінального проступку (ч.1 ст. 126 КК України) та нетяжкого злочину (ст. 126-1 КК України), дані про його особу, який раніше судимий, але судимість погашена, на спецобліках не перебуває, не працює, однак перебуває на обліку як безробітній у Черкаській філії ЧОЦЗ , з місця проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також суд враховує досудову доповідь органу пробації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що необхідним та достатнім є призначення покарання заї ч.1 ст.126 КК України у виді громадських робіт строком 200 годин, а в межах санкції ст. 126-1 КК України- у виді обмеження волі та із застосуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покрання більш суворим, із застосуванням, згідно ст.755 КК України іспитового строку, вважаючи, що обвинуваченому слід надати шанс на виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, але із покладенням певних обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України та ст. 91-1 КК України, оскільки, у відповідності до ст. 50 КК України, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілими не заявлено.

Обраний, згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 24.09.2024 року , відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку у закону силу, слід залишити без змін.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання:

по ст. 126-1 КК України - у виді обмеження волі строком на два роки;

по ч. 1 ст. 126 КК України - у виді громадських робіт строком двісті годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покрання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 у покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку у законну силу- залишити без змін.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 , обмежувальний захід, направлення для проходження програми для кривдників, строком три місяці.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 , покласти на Черкаський районний сектор №4 Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1