02.10.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/152/24
Справа № 940/1207/24
ВИРОК
02 жовтня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миронівка Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби по мобілізації, гранатометника окремого батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-
Органом досудового розслідування встановлені обставини, які не оспорюються обвинуваченим і він згоден з розглядом обвинувального акта, згідно з яким ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Вінниця (більш конкретного місця під час досудового розслідування не встановлено), надав у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.09.2023 року невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та анкетні дані, які останньою було використано під час виготовлення, в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844, завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.02.2023 року, чим вчинив пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у м. Вінниця, передала ОСОБА_4 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.02.2023 року на ім`я ОСОБА_4 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», «С», з метою подальшого використання підробленого документа для його особистих потреб.
Крім того, ОСОБА_4 , 03.09.2023 року близько 03 години 01 хв., керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN», модель «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 був зупинений екіпажем групи реагування патрульної поліції у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.
На вимогу працівників групи реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області згідно зі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» пред`явити для перевірки документи, що підтверджують наявність права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, усвідомлюючи свої протиправні дії, достовірно знаючи про підробку документа, оскільки він отриманий у порушення вимог п.2 Положення № 340, вважаючи, що працівники правоохоронних органів не запідозрять його у використанні підробленого документу, надав підроблене посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_2 від 02.02.2023 року, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання іншою особою та використанні завідомо підробленого документу, погоджується із встановленими органом дізнання обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом дізнання встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_4 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме здійснив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та використав завідомо підроблений документ.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Європейський Суд вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби по мобілізації, у військовому званні «сержант».
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку вчинених проступків, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства.
Суд зазначає, що серед інших видів покарань, вказаною нормою закону передбачено також штраф, який в даному випадку, на думку суду, до обвинуваченого ОСОБА_4 може бути застосований. На думку суду, призначене покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкціями статей обвинувачення буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчинених правопорушень і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.
Призначаючи ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених, ч.5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири ) гривні 00 коп.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 302, 369-371, 373, 374, 382 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за:
- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;
- ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири ) гривні 00 коп.
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 02.02.2023 року на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом тридцяти днів - з дня отримання його копії.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1 .