Справа № 331/824/20
Провадження № 1-кп/331/78/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» серпня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002156 від 15.12.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта - повна загальна середня, сімейний стан - неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 14 грудня 2019 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, у поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, знаходячись у приміщенні магазину « Пивовиця », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у останнього виник конфлікт з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якому приймали участь 5 невідомих осіб, так у подальшому невстановлена органам досудового розслідування особа нанесла 1 удар правою ногою по лівій руці потерпілій ОСОБА_7 , в якій вона тримала мобільні телефони «Хіаоmі» з карткою мобільного оператора «Водафон Україна» НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung A7», з картками мобільних операторів: «Водафон Україна» НОМЕР_2 , «Київстар» НОМЕР_3 , після удару вони випали на підлогу, в цей час ОСОБА_4 підняв з підлоги мобільний телефон «Samsung A7» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 та водночас наніс 1 удар кулаком правої руки в область нижньої губи обличчя ОСОБА_7 , після якого остання присіла, але не впала. Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи, той факт, що його злочинні дії викриті, вийшов з приміщення магазину «Пивовиця».

У цей момент потерпіла вийшла за ним та сказала йому щоб він повернув телефон, однак останній не реагував та залишився на місці, при цьому погрожував потерпілій фізичною розправою. Тим самим покинув місце злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 8000 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, не визнав та пояснив суду, що 14.12.2019 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин він перебував у приміщенні пивного магазину «Пивовиця», який розташований навпроти його будинку, де разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 , вживав пиво. Окрім нього та ОСОБА_8 в приміщенні вказаного магазину також перебувала продавець ОСОБА_9 та прибиральниця ОСОБА_10 . Приблизно в цей час до магазину забігли потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими він раніше не був знайомий і, яких побачив вперше при вказаних подіях, які одразу побігли ховатись за торговий прилавок. На момент вказаних подій він перебував у приміщенні магазину, приблизно 30 хвилин. Він помітив, що потерпілі мали явні ознаки алкогольного сп`яніння. Слідом за потерпілими до приміщення магазину «Пивовиця» забігло приблизно 4-5 осіб кавказької зовнішності, раніше йому незнайомих. Після того, як на прохання продавця, потерпілі залишили зону торгового прилавка і опинились у зоні для покупців, між ними та особами кавказької зовнішності виникла сварки та бійка, яка тривала приблизно 3-5 хвилин. Після чого всі учасники конфлікту залишили приміщення магазину. Через деякий час, помітивши на підлозі пошкоджений мобільний телефон марки «Самсунг», він підняв його та вийшов на вулицю, щоб знайти його власника та повернути, однак як потерпілі, так і інші особи, залишили місце події і нікого з учасників конфлікту на вулиці не було. Поклавши вказаний телефон на підвіконня, він повернувся до приміщення магазину. Через певний проміжок часу за вказаною адресою прибули працівники поліції та потерпілі. В ході огляду місця події, працівниками поліції у нього був виявлений лише його мобільний телефон, ніякого перцевого балончика або барсетки, на які вказувала потерпіла ОСОБА_7 , або інших заборонених предметів, у нього виявлено або вилучено не було. Пошкоджений мобільний телефон «Самсунг», який він знайшов на підлозі магазина, був виявлений та вилучений працівниками поліції з підвіконня, на якому він його залишив. Під час досудового розслідування він надавав пояснення, аналогічні тим, які надані ним в ході судового розгляду.

Просив його виправдати, наполягав на тому, що вказаний злочин він не вчиняв.

На підтвердження провини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення були надані суду наступні докази.

Допитана в судовому засіданні потерпіла Полюлях ОСОБА_11 , пояснила суду, що 14 грудня 2019 року, приблизно о 20-00 годині вона разом із ОСОБА_6 , який є її колегою по роботі, після корпоративної вечірки, на якій вони вживали алкогольні напої, направлялись додому в бік зупинку громадського транспорту «Анголенко», що розташована по пр. Соборному в м. Запоріжжі. В підземному переході, дорогою до зупинки, у них виникла сутичка із двома невідомими молодими хлопцями, внаслідок того, що останні навмисно зіткнулися плечима з ОСОБА_6 . В ході вказаної сутички невідомі особи почали виражатися нецензурною лайкою в їх сторону, тому вони вирішили повернутись до офісу та викликати таксі. Коли вони вийшли з підземного переходу та продовжили рух вздовж трамвайної колії, з`явилась інша група невідомих молодих осіб чолової статі, які почали переслідувати їх, внаслідок чого вони вимушені були тікати. Поблизу магазину «Пахомов», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , перебував, раніше невідомий їй ОСОБА_4 , який дістав з барсетки перцевий балончик та почав розпилювати ним їм в обличчя. В той момент, коли вони намагалися відвернути свої обличчя від вмісту перцевого балончика, ОСОБА_6 передав їй свій мобільний телефон марки «Самсунг» на зберігання. Коли вони зрозуміли, що вміст перцевого балончика майже закінчився, вони забігли до найближчого відкритого магазину, яким виявився пивний магазин « Пивовиця ». Зайшовши до вказаного магазину, невідомий їй чоловік, почав наносити удари ОСОБА_6 . Перший удар був нанесений в область лівої частини грудної клітини, після чого - в область голови. Після третього удару в області ніг, ОСОБА_6 втратив свідомість та впав на підлогу біля барної стійки. У цей момент невідомий їй чоловік, який наносив удари, ногою вибив з її правої руки два мобільні телефони, які вона тримала. Один телефон належав їй, а інший телефон був переданий їй на зберігання ОСОБА_6 . Після того, як мобільні телефони випали на підлогу під стіл, ОСОБА_4 , який протягом цього часу знаходився на порозі вказаного магазину, швидким кроком направився в сторону мобільних телефон, проте вона встигла підняти лише власний телефон з підлоги, а мобільний телефон, що належав ОСОБА_6 , ОСОБА_4 привласнив собі, після чого, одразу наніс їй удар по обличчю правою рукою в область нижньої губи. Внаслідок отриманого удару її відкинуло до барної стійки, однак вона втрималась на ногах. Після вказаних подій ОСОБА_4 залишив приміщення магазину та вийшов на вулицю, де перебували інші невідомі їй особи. Вона одразу направилась слідом за ОСОБА_4 та ввічливо попросила його повернути мобільний телефон, на що він мовчки поклав його до внутрішньої кишені своєї куртки, а вона повернулась до магазину, оскільки була налякана. У цей момент ОСОБА_6 почав приходити до тями, тому вона одразу повідомила йому, що у неї відібрали його мобільний телефон. Через деякий час до магазину «Пивовиця» під`їхав їх знайомий на власному автомобілі і вони поїхали в бік автовокзалу, де вона викликала працівників поліції та карету «швидкої допомоги», яка забрала ОСОБА_6 до лікарні. Вона разом із працівниками поліції повернулась на місце вчинення злочину, де на той час перебував ОСОБА_4 . Побачивши його, вона вказала на нього та повідомила, що саме він вчинив на неї напад та заволодів мобільним телефоном, який належить ОСОБА_6 . Разом з тим зазначила, що окрім неї, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та невідомої особи, яка наносила удари ОСОБА_6 , в приміщенні магазину «Пивовиця» перебувала продавець - дівчина молодого віку та прибиральниця віком 60 років. Разом з тим, на уточнюючі запитання, вона спочатку повідомила про те, що мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 був вилучений працівниками поліції з підвіконня магазину, а потім зазначила, що він був вилучений безпосередньо у ОСОБА_4 .

При цьому, суд звертає у вагу на те, що під час допиту потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні, остання плуталась у своїх поясненнях, у зв`язку з чим судом оголошувалась перерва з метою надання їй часу та можливості визначитись стосовно обставин подій, які мали місце 14.12.2019 року в приміщенні магазину « Пивовиця ».

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , пояснив суду, що 14.12.2019 року, приблизно о 20-00 годині, він разом із ОСОБА_7 , яка є його колегою по роботі, направлявся до зупинки громадського транспорту « ОСОБА_12 ». В цей день у них на роботі була корпоративна вечірка, де він вживав коньяк в кількості приблизно 300-350 грамів. Перед тим як спуститись до підземного переходу, він передав свій мобільний телефон марки «Самсунг» на зберігання ОСОБА_7 . В підземному переході у них відбувся конфлікт з двома невідомими молодими хлопцями, після якого вони разом із ОСОБА_7 вирішили повернутись до офісу та викликати таксі. Коли вони йшли вздовж трамвайної колії, їх почали переслідувати невідомі особи, з якими в них відбувся конфлікт у підземному переході та до яких долучилось ще 4 особи. На трамвайній колії, біля дороги знаходився ОСОБА_4 , з яким він раніше не був знайомий. В той момент, як вони наблизились до нього, ОСОБА_4 дістав балончик та почав розпилювати його їм в обличчя. Від дії вказаної речовини у нього дуже пекло обличчя. Вони разом із ОСОБА_7 зайшли в магазин «Пивовиця», а вслід за ними зайшло троє осіб, із числа тих, які їх переслідували. Чи був серед них ОСОБА_4 , йому невідомо. Коли вони перебували в приміщенні вказаного магазину, невідома йому особа нанесла удар в область грудної клітки, в область голови та по нозі, від чого він впав поблизу барної стійки та втратив свідомість. Після того, як він прийшов до тями, ОСОБА_7 повідомила йому про те, що його мобільний телефон був викрадений. Після того як його знайомий таксист під`їхав до магазину «Пивовиця», вони разом із ОСОБА_7 поїхали в сторону автовокзалу, де дорогою викликали працівників поліції та карету швидкої допомоги. ОСОБА_7 разом із працівниками поліції поїхала на місце події, а він залишився з бригадою швидкої допомоги, які запропонували йому госпіталізацію. Відмовившись від госпіталізації, він у супроводі працівників патрульної поліції, направився до райвідділу. В райвідділі йому сказали їхати на місце події. На місці події були працівники поліції, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на якого ОСОБА_7 вказала як на особу, який заволодів його мобільним телефоном.

На уточнюючі запитання повідомив, що він не бачив чоловіка, який наносив йому удари у приміщенні магазину, рівно як і не бачив у вказаному місці обвинуваченого ОСОБА_4 . Про те, що саме обвинувачений ОСОБА_4 незаконно привласнив його мобільний телефон, йому стало відомо від ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_9 , пояснила суду, що станом на 14.12.2019 року вона працювала продавцем продовольчих товарів у пивному магазині « Пивовиця », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . З приводу подій, які мали місце 14.12.2019 року о 20 годині 30 хвилин, вона пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 , прийшов до вказаного магазину приблизно за годину-півгодини до конфлікту та протягом всього цього часу вони розпивали пиво. На той час як ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вже перебували у приміщенні магазину приблизно 30-60 хвилин, до магазину забігли чоловік та жінка, якими в подальшому виявились потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які голосно кричали про те, що їм необхідна допомога. В цей час ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 перебували у приміщенні магазину за крайнім столиком. Майже одразу, слідом за потерпілими, до магазину забігло троє осіб кавказької зовнішності, після чого все переросло у бійку. Зокрема, потерпілі забігли за торговий прилавок, а один із осіб кавказької зовнішності почав силоміць витягувати звідти потерпілого ОСОБА_6 . Вона, будучи наляканою побаченим, відійшла в сторону до каси та намагалась приховати металеву частину стійки, щоб ніхто з присутніх не використав її для нанесення ударів. Після цього вона побачила як між потерпілим та невідомим їй чоловіком кавказької зовнішності почалась бійка. В цей час потерпіла ОСОБА_7 кричала про необхідність викликати поліцію, а згодом прокричала щось незрозуміле про телефон, який лежав на підлозі. Разом з тим зазначила, що, їй невідомо яким чином вказаний мобільний телефон опинився на підлозі. В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували в приміщенні магазину, проте участі у бійці не приймали. Після того, як бійка закінчилась, усі її учасники покинули приміщення магазину та вийшли на вулицю, в тому числі і потерпілі. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишились в приміщенні магазину. Через деякий час, ОСОБА_4 , помітивши на підлозі телефон, підняв його та сказав, що має намір повернути його власнику, після чого вийшов на вулицю. Крім того пояснила, що їй достеменно невідомо, чи знайомий ОСОБА_4 з особами кавказької зовнішності, які переслідували потерпілих.

Допитана в судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_10 , пояснила суду, що 14.12.2019 року, приблизно 19-00 годині вона, на прохання ОСОБА_9 , прийшла до магазину « Пивовиця », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , щоб здійснити прибирання приміщення. Приблизно о 20 годині 30 хвилин до приміщення магазину забігли невідомі їй чоловік та жінка, якими згодом виявились потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за якими майже одразу забігли двоє або троє осіб кавказької зовнішності. При цьому зазначила, що їй достеменно невідомо, чи був обвинувачений ОСОБА_4 серед вказаних нападників, чи не був. Вказані особи кавказької зовнішності, одразу після того, як забігли до приміщення магазину, почали бити потерпілого ОСОБА_6 . Потерпіла ОСОБА_7 в цей час голосно кричала. В ході бійки вона побачили, що потерпіла випустила з рук мобільний телефон, який впав на підлогу між столами. У зв`язку з тим, що вона знаходилась в протилежній стороні приміщення магазину, вона не бачила внаслідок яких дій вказаний телефон опинився на підлозі. Приблизно через 10 хвилин після побаченого, вона залишила магазин, тому інформацією про те, чим закінчилась описана нею ситуація, вона не володіє.

Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України прокурором надані наступні письмові докази, які були досліджені судом.

Зі змісту протоколу огляду місця події слідує, що 14.12.2019 року у період часу з 22-43 години до 01-30 години, слідчим в присутності понятих, за участі потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , проведено огляд відкритої ділянки місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Місцевість представлена покриттям з тротуарної плитки, розміром 15х5 м. По периметру розташовані наступні магазини: «Золоте лото», «Пивовиця», «Аптека». На вказаній ділянці місцевості знаходиться чоловік віком приблизно 25-30 років, одягнутий у чорну куртку з капюшоном, сині джинси, чорні кросівки, з чорною сумкою через плече, який представився як ОСОБА_4 . В ході ОМП вилучено телефон, який знаходиться на підвіконнику, що розташований на висоті приблизно 1 м. Телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, на якому маються видимі пошкодження у вигляді розбитого екрану телефону та пошкодження кришки у нижній частині (т. 1, а.п. 167-173).

У відповідності до протоколу огляду речей від 17.12.2019 року, слідчим в період часу з 11-40 години до 12-20 години за участі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в приміщенні службового кабінету, із застосуванням ноутбука марки «ASUS», проведений огляд телефону марки «Samsung A7» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 . В ході проведення вказаної слідчої дії встановлено, що по всій частині екрану вказаного телефону маються пошкодження у виді тріщин по склу, які виходять з нижньої частини екрану, в якій маються найбільші пошкодження. Телефон у несправному стані, в ньому відсутні SIM-карти. У верхній боковій частині телефону видимих пошкоджень не виявлено. При огляді даного телефону потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що вказаний телефон на праві власності належить йому. Потерпіла ОСОБА_7 заявила, що саме зазначений вище телефон у неї забрали за адресою: АДРЕСА_2 , який був вилучений в ході огляду місця події 14.12.2019 року поблизу будинку АДРЕСА_2 (т. 1, а.п. 174-177).

Згідно протоколу огляду DVD-R диску від 23.12.2019 року, слідчим в період часу з 10-45 години до 11-18 години за участі потерпілої ОСОБА_7 , в приміщенні службового кабінету, із застосуванням ноутбука марки «ASUS», проведений огляд DVD-R диску, на якому містяться відеофайли з відеозаписом з камер відеоспостережжя, розташованих на фасаді будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , наданих керівником ПП « Алмаз » на запит слідчого. В ході проведення вказаної слідчої дії встановлено, що на вказаному диску міститься 12 відеозаписів від 14.12.2019 року, які охоплюють ділянку місцевості по вулиці Поштовій в м. Запоріжжі, поблизу будинку № 25 в період часу з 20-29 години до 20-50 години. При огляді даного DVD-R диску потерпіла ОСОБА_7 прокоментувала відеозапис «1» в період часу 20:29-20:31 год., на якому з її слів зафіксований її напрямок руху разом з ОСОБА_6 в сторону офісу, після чого за ними починає бігти двоє невідомих їй осіб. Після того, як невідомі особи наздоганяють їх, між ними відбувається бійка, в ході якої ОСОБА_6 наносить удар рукою в область обличчя невідомій особі, а вона намагається відбитись сумкою. Невстановлена особа у коричневому светрі наносить удар ногою ОСОБА_6 в область торсу, вона, схопившись за светр невстановленої особи, падає на землю. Після цього вона разом з ОСОБА_6 направляється до магазину «Пивовиця». На відеозаписі «2» о 20:31 год. зафіксовано невстановлену особу, яка одягнута в коричневий светр. На відеозаписі «3» в період часу 20:31-20:32 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «4» о 20:33 год. з`являється невстановлена особа, одягнута у коричневий светр. На відеозаписі «5» в період часу 20:32-20:33 год. з`являється невстановлена особа, одягнута у коричневий светр. На відеозаписі «6» в період часу 20:33-20:34 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «7» в період часу 20:34-20:39 год. знаходяться невстановлені особи. На відеозаписі «8» в період часу 20:39 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «9» в період часу 20:39-20-44 год. невстановлена особа в коричневому светрі розмовляє по телефону. На відеозаписі «10» в період часу 20:39-20-44 год. невстановлена особа в коричневому светрі розмовляє по телефону. На відеозаписі «11» в період часу 20:39-20-44 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «12» в період часу 20:45-20-53 год., з пояснень ОСОБА_7 , зафіксовано, що навпроти магазину «Пивовиця» знаходиться невстановлена група осіб. Після чого о 20:48 вона разом з ОСОБА_6 та його знайомим на ім`я ОСОБА_14 переходять на протилежну сторону від магазину «Пивовиця», вона розмовляє по телефону, а ОСОБА_14 з ОСОБА_6 підходять до невідомих осіб та про щось із ними спілкуються. Далі підїжджає таксі, після чого о 20:50 вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_14 їдуть (т. 1, а.п. 181-184).

Зі змісту протоколу огляду від 18.12.2019 року слідує, слідчим в період часу з 18-00 години до 19-10 години за участі потерпілого ОСОБА_6 , в приміщенні службового кабінету, із застосуванням ноутбука марки «ASUS», проведений огляд DVD-R диску, на якому містяться відеофайли з відеозаписом з камер відеоспостережжя, розташованих на фасаді будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , наданих керівником ПП « Алмаз » на запит слідчого. В ході проведення вказаної слідчої дії встановлено, що на вказаному диску міститься 12 відеозаписів від 14.12.2019 року, які охоплюють ділянку місцевості по вулиці Поштовій в м. Запоріжжі, поблизу будинку № 25 в період часу з 20-29 години до 20-50 години. При огляді даного DVD-R диску потерпілий ОСОБА_6 прокоментував відеозапис «1» в період часу 20:29-20:31 год., на якому з його слів зафіксований його напрямок руху разом з ОСОБА_7 в сторону офісу, після чого за ними починає бігти двоє невідомих йому осіб. Після того, як невідомі особи наздоганяють їх, між ними відбувається бійка, в ході якої він наносить удар рукою в область обличчя невідомій особі, ОСОБА_7 на намагається відбитись сумкою. Невстановлена особа у коричневому светрі наносить йому удар ногою в область торсу, ОСОБА_7 , схопившись за светр невстановленої особи, падає на землю. Після цього вони направляється до магазину «Пивовиця». На відеозаписі «2» о 20:31 год. зафіксовано невстановлену особу, яка одягнута в коричневий светр. На відеозаписі «3» в період часу 20:31-20:32 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «4» о 20:33 год. з`являється невстановлена особа, одягнута у коричневий светр. На відеозаписі «5» в період часу 20:32-20:33 год. з`являється невстановлена особа, одягнута у коричневий светр. На відеозаписі «6» в період часу 20:33-20:34 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «7» в період часу 20:34-20:39 год. знаходяться невстановлені особи. На відеозаписі «8» в період часу 20:39 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «9» в період часу 20:39-20-44 год. невстановлена особа в коричневому светрі розмовляє по телефону. На відеозаписі «10» в період часу 20:39-20-44 год. невстановлена особа в коричневому светрі розмовляє по телефону. На відеозаписі «11» в період часу 20:39-20-44 год. нічого не зафіксовано. На відеозаписі «12» в період часу 20:45-20-53 год., з пояснень ОСОБА_6 , зафіксовано, що навпроти магазину «Пивовиця» знаходиться невстановлена група осіб, після чого о 20:50 до неї підходять ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх знайомий на ім`я ОСОБА_14 . Після чого вони спільно з ОСОБА_7 направляються до автомобіля синього кольору разом із знайомим, сідають до вищезазначеного автомобіля та від`їжджають (т. 1, а.п. 185-187).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 07.02.2020 року, який проводився за участі потерпілої ОСОБА_7 , відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, остання показала як невідома особа в приміщенні магазину «Пивовиця» ногою вибила з її руки два мобільні телефони марки «Ксіомі» та «Самсунг». Вона встигла підняти тільки один мобільний телефон, інший мобільний телефон, який належав ОСОБА_6 підняв ОСОБА_4 , який одразу наніс їй удар рукою в область нижньої щелепи. Внаслідок отриманого удару вона похитнулась та присіла. Після того як ОСОБА_4 вийшов з приміщення магазину, вона направились за ним з проханням повернути телефон, у відповідь на що вона почула від останнього образи та погрози (т. 1, а.п 188, 190-202).

У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.02.2020 року, який проводився за участі потерпілого ОСОБА_6 , відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, останній показав як невідома особа в приміщенні магазину «Пивовиця» нанесла йому удар в область грудної клітки, в область голови та по нозі, від яких він впав на підлогу та втратив свідомість (т. 1, а.п 189, 203-215).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2020 року та додатку до нього, з 14 години 10 хвилин по 14 годину 36 хвилин слідчий в приміщенні службового кабінету, провів впізнання за участі потерпілої ОСОБА_7 , яка на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_4 , впізнала особу, який вдарив її, заприскав перцевим балончиком, забрав мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 14.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.п. 216-218).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.12.2019 року та додатку до нього, з 14 години 10 хвилин по 14 годину 35 хвилин слідчий у приміщенні службового кабінету провів впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 , який на фото № 2, на якому зображений ОСОБА_4 , впізнав особу, який заприскав перцевим балончиком його та ОСОБА_7 по вул. Поштовій навпроти магазину «Пахомов» (т. 1, а.п. 219-221).

Висновком експерта № 1166 від 17.12.2019 року встановлено, що синці в області лівої сідниці, лівої гомілки, садна на нижній повіці лівого ока, в поперековій ділянці зліва з переходом на область лівої сідниці, в області лівого стегна, лівої гомілки, в області лівої кисті біля нігтьової фаланги 3-го пальця у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися не менше, ніж від 11-ти травматичних впливів (т. 1, а.п. 224-225).

Висновком експерта № 1165 від 17.12.2019 року встановлено, що синці під нижньою губою справа, на проксимальній фаланзі 4-го пальця лівої кисті, садно на задній поверхні грудної клітки в проекції 5-го ребра зліва, крововилив з садном на слизовій оболонці нижньої губи в проекції 1-3-го зубів справа у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворились не менше, ніж від 3-ох травматичних впливів (т. 1, а.п. 228-229).

Висновком експерта (експертизи за матеріалами справи) № 114/к від 26.02.2020 року, встановлено, що зважаючи на загальний збіг за характером та локалізацією саден в лівій навколо-очній ділянці, саден в поперековій ділянці ліворуч у ОСОБА_6 із вказаною зоною травматичного впливу та характером травмую чого предмета, виникнення саден в лівій навколо-очній ділянці, саден в поперековій ділянці ліворуч у постраждалого не виключається за механізмом, вкладеними в протоколі проведення слідчого експерименту та відеозапису слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 07.02.2020 року. механізм утворення синців в області лівої сідниці, лівої гомілки, саден на лівій сідниці, в області лівого стегна, лівої гомілки, в області лівої кисті біля нігтьової фаланги 3-го пальця в даному слідчому експерименті не відображений (т. 1, а.п. 232-235).

Висновком експерта (експертизи за матеріалами справи) № 113/к від 26.02.2020 року, встановлено, що співставляючи локалізацію (права половина обличчя, ліва кість, задня поверхня грудної клітки), кількість травматичних впливів та характер травмую чого предмету у ОСОБА_7 з механізмом їх утворень за даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , має місце співпадіння. Виникнення ушкоджень у ОСОБА_7 при обставинах, наведених в протоколі слідчого експерименту, не виключається (т. 1, а.п. 238-243).

Також за клопотанням сторони захисту, судом був допитаний свідок ОСОБА_8 , який в ході досудового розслідування допитувався слідчим, проте в судовому засіданні не заявлений прокурором, як свідок сторони обвинувачення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив суду, що 14.12.2019 року у вечірній час доби він разом із ОСОБА_4 знаходився у приміщенні магазину «Пивовиця», де вони розпивали пиво. Окрім нього та ОСОБА_4 , в магазині також перебувала продавець ОСОБА_9 та прибиральниця ОСОБА_10 . Приблизно через 30-40 хвилин після того, як вони прийшли до магазину «Пивовиця» та почали розпивати пиво, до приміщення вказаного магазину забігли невідомі йому раніше чоловік та жінка, якими в подальшому виявились потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Слідом за потерпілими забігло дві або три особи чоловічої статі кавказької зовнішності, які почали штовхати та бити потерпілих. У вказаному конфлікті ані він, ані обвинувачений ОСОБА_4 жодної участі не приймали, а також не залишали приміщення магазину як до вказаної сутички, так і протягом того часу, як вона тривала. При цьому він наголосив, що ОСОБА_4 не завдав жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . Приблизно через 5-10 хвилин після того, як всі учасники конфлікту покинули приміщення магазину, ОСОБА_4 помітив на підлозі мобільний телефон. Він підняв вказаний мобільний телефон та вийшов на вулицю, щоб віддати його власнику. У кого саме випав цей мобільний телефон та при яких обставинах, він не бачив. Через деякий час, допивши пиво, він вийшов на вулицю, де побачив, що поряд із ОСОБА_4 вже перебували працівники поліції, які повідомили йому про необхідність проїхати до відділу поліції для з`ясування обставин події. Припускаючи, що ОСОБА_4 буде допитай в якості свідка, він залишив його з поліцейськими.

Разом з тим, за клопотанням сторони захисту, судом був допитаний свідок ОСОБА_15 , в допиті якої за клопотанням сторони захисту в ході досудового розслідування, слідчим було відмовлено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , пояснила суду, що вона обіймає посаду керуючого магазином «Економ плюс» за адресою: АДРЕСА_4 , який розташований навпроти пивного магазину «Пивовиця», на відстані приблизно 8-10 метрів. 14.12.2019 року вона перебувала на робочому місці, у перервах між роботою протягом дня, виходила на вулицю, щоб покурити. Того дня, у вечірній час доби вона була свідком конфліктної ситуації, яка відбувалась у приміщенні магазину «Пивовиця», під час якого вона чула гучний шум та бачила якийсь рух та переміщення осіб. Потім через деякий час вона побачила, як жінка та чоловік, яких в судовому засіданні вона впізнала як потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вийшли на вулицю, приблизно п`ять хвилин про щось розмовляли між собою, потім під`їхав автомобіль, вони сіли в нього та поїхали. Через деякий час, після того як потерпілі поїхали, на вулицю вийшов ОСОБА_4 , тримаючи в руках предмет, ззовні схожий на телефон. Приблизно 2 хвилин ОСОБА_4 перебував на вході до магазину, а потім поклав телефон на підвіконня. Через певний проміжок часу до приміщення магазину «Пивовиця» прибули працівники поліції. При цьому вона не бачила, щоб ОСОБА_4 контактував з кимось із учасників конфлікту, включаючи й потерпілих осіб.

Отже, враховуючи наведені докази, надані стороною обвинувачення в обґрунтування доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 та застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вказане обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях потерпілої ОСОБА_7 , частково на показання потерпілого ОСОБА_6 та на проведених слідчих діях за їх участю, які є похідними від наданих ними пояснень.

Так потерпілі стверджували, що обвинувачений ОСОБА_4 діяв у змові з невстановленими особами, які переслухали їх з підземного переходу, оскільки перед тим, як вони забігли до приміщення магазину « Пивовиця », останній застосував відносно них перцевий балончик, який дістав із барсетки.

Проте такі пояснення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються наступними доказами.

З пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , наданих ними в судовому засіданні, встановлено, що не менш ніж за 30 хвилин до того, як потерпілі забігли в магазин «Пивовиця», ОСОБА_4 вже перебував у приміщенні вказаного магазину, де розпивав пиво, а тому перебувати в іншому місці, на яке вказують потерпілі, він фізично не міг.

При проведенні огляду місця події від 14.12.2019 року, а саме ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено, що на ній знаходився ОСОБА_4 , одягнутий у чорну куртку з капюшоном, сині джинси, чорні кросівки, з чорною сумкою через плече. В ході вказаної слідчої дії, з підвіконника, що розташований на висоті приблизно 1 м, вилучений мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору з пошкодженим екраном.

З наведеного слідує, що ніякого балончика, на який посилаються потерпілі, у ОСОБА_4 вилучено не було, рівно як не було виявлено ніякої барсетки, з якої зі слів потерпілої ОСОБА_7 , останній дістав балончик.

При цьому, висновками експертів № 1165, № 1166 за результатом проведення судово-медичної експертизи потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не встановлено будь-яких тілесних ушкоджень, які б свідчили про подразнення дихальних шляхів, наявність опіків або почервоніння обличчя, які могли бути викликані речовиною, яка міститься в перцевому балончику, з урахуванням того, як зазначають потерпілі, вміст балончика був розпилений відносно них в повному обсязі.

Разом з тим, враховуючи той факт, що до подій вчиненого відносно потерпілих кримінального правопорушення, останні протягом певного часу вживали алкогольні напої, то на переконання суду, повідомлення про те, що відносно них був застосований перцевий балончик саме ОСОБА_4 , обґрунтоване їх суб`єктивними висновками з їх особистих міркувань та припущень, які суперечать дослідженим вище доказам.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З огляду на те, що за вказаним фактом подій обвинуваченому ОСОБА_4 не висунуто обвинувачення, тому суд приходить до висновку, що показання потерпілих в цій частині, не є належними доказами, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню.

Далі, потерпіла ОСОБА_7 зазначала про те, що ОСОБА_4 , який під час бійки перебував на порозі магазину, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 , піднявши його з підлоги, який був вибий з її руки ударом ноги невідомої особи, після чого наніс їй удар по обличчю правою рукою в область нижньої губи, від якого її відкинуло до барної стійки, однак вона втрималась на ногах. Потім залишив приміщення магазину та вийшов на вулицю. Вона направилась слідом за ним та ввічливо попросила його повернути мобільний телефон, на що він мовчи поклав його до внутрішньої кишені своєї куртки, а вона повернулась до магазину, оскільки була налякана.

Однак такі пояснення також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються наступними доказами.

Допитані в судовому свідки сторони обвинувачення та сторони захисту ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснили, що в конфліктній ситуації, яка відбулась між потерпілими та особами кавказької зовнішності в приміщенні магазину «Пивовиця», ОСОБА_4 ніякої участі не приймав, знаходився осторонь. Після того, як бійка закінчилась і всі її учасники покинули приміщення магазину та вийшли на вулицю, в тому числі і потерпілі, ОСОБА_4 залишився в приміщенні магазину. Через деякий час, помітивши на підлозі мобільний телефон, ОСОБА_4 підняв його та вийшов на вулицю з наміром повернути його власнику.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що після того, як закінчився конфлікт у приміщенні магазину «Пивовиця», вона бачила як потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вийшли на вулицю, приблизно п`ять хвилин про щось розмовляли між собою, потім під`їхав автомобіль, вони сіли в нього та поїхали. Через деякий час, після того як потерпілі поїхали, на вулицю вийшов ОСОБА_4 , тримаючи в руках предмет, ззовні схожий на телефон. Приблизно 2 хвилин ОСОБА_4 перебував на вході до магазину, а потім поклав телефон на підвіконня.

Потерпілий ОСОБА_6 очевидцем вказаних подій не був, оскільки в цей час перебував без свідомості внаслідок отриманих тілесних ушкоджень від невідомої особи, про те, що його мобільним телефоном заволодів ОСОБА_4 , йому повідомила потерпіла ОСОБА_7 .

В ході проведення огляду місця події від 14.12.2019 року, а саме ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 був виявлений та вилучений з підвіконника, який розташований на висоті приблизно 1 м.

З наведено слідує, що показання потерпілої ОСОБА_7 в цій частині не узгоджуються з дослідженими вище доказами, з яких встановлено, що ОСОБА_4 ніякої участі в бійці між потерпілими та невідомими особами не приймав, знаходився осторонь поряд з ОСОБА_8 , не підіймав мобільний телефон ОСОБА_6 до того часу, як потерпілі покинули приміщення магазину, не клав його собі в кишеню і приміщення магазину «Пивовиця» не покидав, поки його не покинули потерпілі. Мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 він помітив лише через певний проміжок часу після того, як потерпілі залишили приміщення магазину, після чого підняв його та вийшов на вулицю, щоб встановити його власника та віддати його. Не побачивши на вулиці учасників конфлікту, ОСОБА_4 залишив знайдений ним телефон на підвіконні магазину, звідки в подальшому він був вилучений працівниками поліції.

Натомість показання потерпілої ОСОБА_7 , надані суду, є нелогічними і непослідовними, не мають об`єктивного підтвердження і дослідженим доказам суперечать.

Разом з тим, надані нею показання, позбавлені логічного обґрунтування мети заволодіння ОСОБА_4 мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 , оскільки як встановлено в судовому засіданні, після того як ОСОБА_4 виявив на підлозі магазину мобільний телефон та не встановив його володільця, він поклав його на підвіконня магазину, як встановлено обставинами справи, приблизно о 21-00 годині, де телефон і був залишений до того часу, як о 22 годині 43 хвилини він був виявлений та вилучений працівниками поліції в ході огляду місця події. З наведено слідує, що ОСОБА_4 вказаним мобільним телефоном не розпорядився на власний розсуд (не залишив його при собі, не здав в ломбард, не відніс додому, який розташований навпроти місця вчинення злочину), більш того місце події не покинув до приїзду працівників поліції.

Також, слід зазначити, що судом було встановлено наступний прядок дослідження доказів: дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, допит потерпілих та свідків, допит обвинуваченого.

Проте після допиту свідків, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перестали з`являтись в судові засідання. З метою недопущення порушення права останніх на доступ до правосуддя та з`ясування підстав суттєвих розбіжностей між їх показаннями та показаннями свідків, про дату та час розгляду справи останні були повідомлені належним чином, як шляхом направлення на номер мобільного телефону судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, що підтверджується довідками про їх доставку, так і шляхом направлення повісток про виклик на адресу проживання, що підтверджується поштовими відправленнями. Проте останні в призначені судові засідання не з`явились, рівно як не повідомили суд про причини своєї неявки. Внаслідок такої поведінки потерпілих, їх представник - адвокат ОСОБА_17 звернувся до суду із заявою про подальший розгляд вказаного кримінального провадження без його участі у зв`язку із відсутністю зв`язку з потерпілими та неможливістю виконувати зобов`язання за договором про надання правничої допомоги. Судом вживались передбачені законом заходи, в порядку ст. 333 КПК України органу досудового розслідування доручалось встановити фактичне місце проживання потерпілих та відносно останніх за систематичну неявку в суд без поважних причин, було накладено грошове стягнення. Проте дієвих результатів вказаними заходами досягнуто не було, потерпілі в судові засідання не з`являлись.

Така поведінка потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розцінена судом як втрата інтересу до результатів розгляду вказаного кримінального провадження та небажання довести перед судом правдивість своїх показань.

Разом з тим, показання допитаних в судовому засіданні свідків є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі, не викликають сумнівів у їх достовірності. Об`єктивних підстав не довіряти показанням свідків у суду не було, з урахуванням того, що на відміну від потерпілих, вони допитувались окремо один від одного, деякі з них допитувались в різні дату та час, проте їх показання логічно та послідовно узгоджуються з поясненнями обвинуваченого ОСОБА_18 .

Стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів, які спростовують зміст показань свідків або ставлять під сумнів їх репутацію.

Разом з тим, наявні в матеріалах кримінального провадження документи, надані стороною обвинувачення, не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку та взяті судом до уваги, як переконливі.

Так, судом був досліджений протокол огляду речей від 17.12.2019 року за участі потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , проте вказаний документ не містить інформації, яка б вказувала на причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки він підтверджує факт того, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав належний йому телефон марки «Samsung A7» в корпусі чорного кольору. Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що вказаний мобільний телефон у неї забрали за адресою: АДРЕСА_2 , який в подальшому в ході огляду місця події за вказаною адресою, був вилучений.

Дані протоколів огляду DVD-R дисків від 23.12.2019 року та від 18.12.2019 року, на яких містяться відеофайли з відеозаписом з камер відеоспостережжя, розташованих на фасаді будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , також не можуть бути покладені судом в основу обвинувального вироку, оскільки по-перше: їх оглядом неможливо ідентифікувати осіб, зафіксованих на них, по-друге: зміст зафіксованої інформації не містить доказів на підтвердження тих обставин події, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 .

Що стосується протоколу слідчого експерименту від 07.02.2020 року та протоколу впізнання за фотознімками від 04.01.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , то вони є похідними від її пояснень, які визнані судом нелогічними та такими, що суперечать дослідженим доказам, а отже визнаються судом неналежними доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_4 .

Протоколом слідчого експерименту від 07.02.2020 року та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.12.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 зафіксовані відомості, які виходять за межі висунутого ОСОБА_18 обвинувачення, а тому не можуть бути взяті до уваги як належні докази винуватості останнього, які б могли підтвердити існування обставин, що підлягають доказуванню.

Також судом були досліджені висновки експертів № 1166, № 1165. Вказані документи не містять інформації про обставини, які доводять винуватість ОСОБА_4 , оскільки вони підтверджують лише ступінь тяжкості отриманих потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та їх локалізацію.

Висновки експертів № 114/к та 113/к, якими встановлений механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілих, є похідними від висновків експертів № 1166, № 1165 та від протоколів проведення слідчих експериментів від 07.02.2020 року за участю потерпілих. З огляду на те, що за результатами аналізу протоколів слідчого експерименту, суд дійшов висновку, що вони є неналежними доказами, то, відповідно, висновки експертів у цій частині суд також визнає неналежними доказами та такими, що не доводять вину ОСОБА_4 у висунутому обвинуваченні.

За таких обставин, усі вищезазначені докази як окремо, так і в сукупності не містять відомостей про обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню в даному кримінальному провадженні і не доводять вини ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Отже, надавши належну оцінку всім доказам сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про те, що з урахуванням тих доказів, які були досліджені в судовому засіданні, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_4 було вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Обвинувачення ґрунтується тільки на припущеннях, оскільки будь-яких належних і достатніх доказів вчинення ним злочину, суду не надано.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора та слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального провадження.

Між тим, слідчим та прокурором не дотримано вказаної процесуальної норми, не досліджено всіх реально можливих версій щодо характеру події, винуватості особи. Ретельно не перевірені обставини, які викривають так і такі, що виправдовують обвинуваченого.

Не дотримано повноти дослідження кримінального провадження, так як не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні. Не здобуто такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Наявні в матеріалах справи докази, як кожен сам по собі, так і їх сукупність не містять даних про вчинення злочину обвинуваченим.

Отже, сторона обвинувачення під час судового розгляду вказаного кримінального провадження не довела поза розумним сумнівом, належними та допустимими доказами, що вказані вище дії були вчинені обвинуваченим.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ч. 2 ст. 17 КПК України закріплено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Саме прокурор та слідчий у відповідності до вимог ст. 25 КПК України зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Таких вимог закону стороною обвинувачення не дотримано.

При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Судом встановлено, що під час судового розгляду даного кримінального провадження, прокурором не доведено, що вказаний злочин вчинений обвинуваченим, що є наслідком виправдання останнього у відповідності до вимог ст. 373 КПК України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що ним вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

З огляду на викладене, цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь моральної шкоди в сумі 50000 гривень та цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь моральної шкоди в сумі 50000 гривень, суд вважає за необхідне залишити без розгляду.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь моральної шкоди в сумі 50000 гривень - залишити без розгляду.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь моральної шкоди в сумі 50000 гривень - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1