Справа № 140/3303/18
Провадження №11-кп/801/379/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 години до 06 години,

установив:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває апеляційна скарга прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2024 року скасовано ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою га строк 60 днів, тобто до 04 квітня 2024 року включно.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року задоволено клопотання прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з 22 години до 06 години за місцем свого проживання. Свої вимоги обґрунтував тим, що відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування, впливу на свідків та потерпілу, оскільки свідки проживають у іншому районі, ніж він, а потерпіла померла в 2021 році. Зазначає, що має професію будівельника та охоронника, має міцні соціальні зв`язки (бабусю, матір, дружину, доньку, внучку), має військовий фах, оскільки є страшим прапорщиком запасу ППО, ПЗРК БУК, РЛС13, тому бажає захищати країну, як це роблять його зять та брати.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити клопотання, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого, заперечення прокурора, який вказав, що ризики встановлені апеляційним судом під час продовження запобіжного заходу продовжують існувати, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За правилами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_8 зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Так, Вінницьким апеляційний судом 12 березня 2024 року під час продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до закінчення апеляційного розгляду було встановлено, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися.

Станом на 18 вересня 2024 року доказів того, що встановлені апеляційним судом ризики під час продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відпали або зменшилися в матеріалах кримінального провадження відсутні. Застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даній стадії судового провадження, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. При цьому доводи обвинуваченого про відсутність ризиків та можливість застосування до нього домашнього арешту суперечливі, оскільки застосування будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке має насильницький характер, направлений проти власності та здоров`я особи. Під час досудового розслідування обвинувачений ухилявся від органів досудового розслідування та у період з 25.09.2018 по 03.12.2018 перебував у розшуку до моменту його затримання та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім цього, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме 03.02.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.115 КК України був засуджений до покарання у виді 12 років позбавлення волі, яке відбував реально, 05.12.2017 звільнився з місць позбавлення волі з невідбутою частиною покарання строком 2 роки 10 місяців та 23 днів, однак на шлях виправлення не став, оскільки наразі йому інкримінується вчинення нового умисного корисливого особливо тяжкого злочину, що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_8 , маючи можливість вільно пересуватись, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім того, перебуваючи під дією запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, обвинувачений матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків. Водночас той факт, що свідки проживають у Немирівському районі, а обвинувачений у Гайсинському районі не є перешкодою, яка утруднює такий вплив для обвинуваченого, що перебуватиме під нічним домашнім арештом. Що ж стосується доводів обвинуваченого про відсутність ризику впливу на потерпілу, то колегія суддів зазначає, що наявність вказаного ризику стороною обвинувачення не заявлялася під час розгляду апеляційним судом клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке має насильницький характер, направлений проти власності та здоров`я особи, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, характер вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення насильницького злочину проти життя та здоров`я, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт.

Посилання обвинуваченого на наявність обставин, які характеризують його особу, а саме наявність професії будівельника та охоронника, наявність міцних соціальних зв`язків (бабусі, матері, дружини, доньки, онуки), наявність військового фаху (є страшим прапорщиком запасу ППО, ПЗРК БУК, РЛС13, тому бажає захищати країну, як це роблять його зять та брати), колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки не стали для останнього стримуючим фактором від вчинення інкримінованих дій.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою. Тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, у даному випадку, виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які полягають у охороні права власності, а саме права будь-якого власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а також безпеці життя та здоров`я, особистої недоторканності, честі та гідності особи, що незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу обвинуваченого ОСОБА_8 , що порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, визначений положеннями статті 616 КПК України, які не містять такої можливості для осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 187 КК України.

Враховуючи положення статті 28 КПК України, а також те, що апеляційний розгляд кримінального провадження по суті лише розпочато, суд апеляційної інстанції не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на даному етапі кримінального провадження та підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.177,183, 405, 419 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 години до 06 години залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4