КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/4445/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 760/1308/24
Категорія КК: ст. 126-1 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження з клопотанням про застосовування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року до ОСОБА_10 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_10 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в стані неосудності за наступних обставин.

ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї рідної матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з вересня 2022 року по 31.08.2023 рік, безпричинно, умисно, систематично вчиняла психологічне насильство по відношенню до своєї рідної матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічного страждання останньої, а також погіршення якості її життя та виразилось у формі відсутності нормального відпочинку для працюючої людини,тривалого погіршення умов повсякденного функціонування, наявності хронічних конфліктних умов, необхідності систематичного залучення додаткових ресурсів для захисту та відновлення самовладання, чим істотно ушкоджує соціальне функціонування потерпілої ОСОБА_8 .

Так, у період часу з вересня 2022 року по 31.08.2024 рік з певною періодичністю, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка пов`язана спільним побутом з ОСОБА_8 , оскільки вони проживають разом у зазначеній квартирі, систематично вчиняє відносно своєї рідної матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне домашнє насильство.

Зокрема, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , систематично зловживає алкогольними напоями, у результаті чого поводиться агресивно по відношенню до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочинає словесні конфлікти, а також, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства словесно ображає нецензурними висловлюваннями ОСОБА_8 , таким чином принижує її людську честь та гідність, а також тиснувши психологічно неодноразово погрожувала вчинити фізичну розправу.

Окрім цього, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_10 , провокує словесні конфлікти із потерпілою ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово виганяла з квартири, у тому числі у зимовий період року, чим обмежувала волевиявлення потерпілої.

Відповідно до висновку експерта №1106 від 25.10.2023 внаслідок дій, які були вчинені ОСОБА_10 постає для ОСОБА_8 психотравмуючою, виникла формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та суттєвим зниженням якості життя.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , просить змінити вказану ухвалу в частині юридичної кваліфікації, викладення фактичних обставин вчинення суспільно-небезпечних діянь у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Виключити з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали твердження про вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння маючи прямий умисел, умисно.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом не враховано, що осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Так, відповідно до передбачених ст. 19 КК України критеріїв, вказаний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Неосудна особа внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки позбавлена такої здатності.

Також апелянт вказує, що згідно ст.ст. 23, 24 КК України, умисел є однією із форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки, та умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Крім того зазначає, що ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 12 від 18.01.2024 в період інкримінованих їй дій і в даний час страждає на хронічне психологічне захворювання у вигляді Шизофренії параноїчної, що позбавляло її здатності розуміти значення свої дії та керувати ними.

Враховуючи практику Верховного Суду та постанову Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», ОСОБА_10 перебуваючи в стані неосудності, не могла усвідомлювати суб`єктивну сторону вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, що свідчить про відсутність умислу, який в цьому випадку не підлягає встановленню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення потерпілої та законного представника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 1 частини 1 статті 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Як убачається з висновку судово-психіатричного експерта № 12 від 08.01.2024 ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих їй дій страждала і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді Шизофренії параноїчної, параноїчний синдром ( F20/09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у зазначений період не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_10 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії параноїчної, параноїчний синдром ( F20/09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом на теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання нею вчинення суспільно небезпечних діянь.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_10 у стані неосудності вчинено суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, на даний час остання перебуває у стані, що потребує застосування примусових заходів медичного характеру, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів не може погодитися з посиланням місцевого суду на наявність у ОСОБА_10 чітко сформованого умислу на вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї матері ОСОБА_8 , оскільки неосудна особа внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. В разі порушень психічних функцій за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними наявність умислу є неможливим. Тому колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року відносно ОСОБА_10 підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на умисел дій ОСОБА_10 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року, якою до ОСОБА_10 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом змінити, виключивши з мотивувальної її частини посилання на вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння умисно.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/4445/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 760/1308/24

Категорія КК: ст. 126-1 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження з клопотанням про застосовування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року, якою до ОСОБА_10 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом змінити, виключивши з мотивувальної її частини посилання на вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння умисно.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 30 вересня 2024 року об 11 годині.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4