Справа № 461/1381/22
провадження 1-в/462/279/24
У Х В А Л А

18 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання про звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року за ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 рік,

встановив:

До Залізничного районного суду міста Львова 19 вересня 2024 року надійшло подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

Клопотання обґрунтоване тим, що 29 серпня 2022 року до органу пробації надійшов вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік. Цей вирок був прийнятий до виконання, однак 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказує, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але судимість не знято і не погашено. Водночас на момент вчинення крадіжки ОСОБА_4 вартість викраденого майна відповідно до обвинувального вироку 1599,2 грн, сума якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у січні 2022 року (2481 грн), через це орган пробації вважає, що засуджений відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України підлягає звільненню від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала, вважала за можливе його задовольнити.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення до суду не подавали, втім їх неявка на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З врахуванням положень підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на 2022 рік становили 2481 грн.

Як вбачається з вироку Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

Вирок суду від 09 червня 2022 року набрав законної сили 11 липня 2022 року та перебуває на виконанні в Залізничному районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Із зазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України. Так, ОСОБА_4 26.01.2022 таємно викрав чуже майно на суму 1599,2 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, з наведеного вбачається, що на цей час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи викладене обґрунтування, а також те, що у вчиненому засудженим діянні вартість викраденого майна становила 1599,2 грн, що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, тому суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року у виді позбавлення волі строком на 1 рік із іспитовим строком тривалістю 1 рік на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Керуючись ст. 4, 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,-

постановив:

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: