Справа №463/9910/24
Провадження №1-кс/463/8329/24
У Х В А Л А

04 листопада 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.10.2024.

Скаргу обґрунтовує тим, що 09.10.2024 звернувся в ДБР із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відповідні відомості до ЄРДР так і не внесені, тому просить скаргу задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, разом з тим подав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Уповноважена особа ДБР в судове засідання не з`явилася, заперечення проти скарги не скерувала, причин неявки слідчому судді не повідомила, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у її відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся в ДБР із заявою про кримінальне правопорушення від 10.10.2024, у якій зазначив, що секретарем судових засідань ОСОБА_4 було введено в оману слідчого суддю ОСОБА_5 . Наведене, на думку ОСОБА_3 , свідчить про вчинення службовою особою з використанням свого службового становища злочину, передбаченого ч.2 ст.397 КК України, тому просив розпочати досудове розслідування.

Разом з тим, відповідні відомості до ЄРДР внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

У відповідності до вимог пункту 1 глави 2 розділу I Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року N 298, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. З вищевказаної норми закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

В той же час з викладених у заяві ОСОБА_3 фактів не вбачається не лише об`єктивних, а й будь-яких даних, які могли б свідчити про ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.397 КК України, оскільки ОСОБА_3 не зазначено жодних відомостей про вчинення службовою особою з використанням свого службового становища в будь-якій формі перешкод до здійснення ОСОБА_3 правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій його діяльності та професійної таємниці.

Враховуючи вищенаведене приходжу до висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 10.10.2024, відсутні, тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1