Провадження № 1-кс/761/106/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2021 /справа №757/60260/21-к/ в рамках кримінального провадження № 0001011 від 16.10.2020,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2021 /справа №757/60260/21-к/ в рамках кримінального провадження № 0001011 від 16.10.2020.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2021 накладено арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме на: два зошити по 19 арк. та один блокнот на 144 арк.; свідоцтво про вакцинацію на ОСОБА_5 на 1 арк.; ОСОБА_6 на 2 арк., ОСОБА_3 на 1 арк., ОСОБА_7 на 1 арк., ОСОБА_8 на 1 арк., ОСОБА_9 на 1 арк., мобільний телефон марки «Самсунг» із сім-карткою НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 1100 доларів США; грошові кошти в сумі 300 євро, два закордонні паспорти на ім`я ОСОБА_3 . При цьому, адвокат ОСОБА_4 вказав, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба та арешт слідчим суддею накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_3 не має жодного відношення до кримінального провадження, а майно, на яке було накладено арешт, не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Також зазначив, що протягом часу проведення досудового розслідування, ОСОБА_3 процесуального статусу не має, крім того у слідства було достатньо часу для проведення необхідних процесуальних дій з вилученим майном. В зв`язку з чим, вважає наявними всі підстави для скасування арешту вищевказаного майна.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, неодноразово не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Старший слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 звернулася до суду із заявою про проведення судового засідання у її відсутність. Крім того, заперечує щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні, обґрунтовуючи свої доводи тим, що наразі досудове розслідування триває, арешт накладено обґрунтовано та потреба у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження ще не відпала.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №001011 від 16.10.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2021 накладено арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме на: два зошити по 19 арк. та один блокнот на 144 арк.; свідоцтво про вакцинацію на ОСОБА_5 на 1 арк.; ОСОБА_6 на 2 арк., ОСОБА_3 на 1 арк., ОСОБА_7 на 1 арк., ОСОБА_8 на 1 арк., ОСОБА_9 на 1 арк., мобільний телефон марки «Самсунг» із сім-карткою НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 1100 доларів США; грошові кошти в сумі 300 євро, два закордонні паспорти на ім`я ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, метою накладення арешту була наявність обґрунтованих підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2021 вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з фактичних обставини кримінального провадження, а також того, що вилучене в ході проведення обшуку майно має ознаки речових доказів.

Таким чином, враховуючи наведене, а також обставини, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001011 від 16.10.2020, слідчим суддею на час розгляду даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, та застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею враховано, що відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2021 /справа №757/60260/21-к/ в рамках кримінального провадження № 0001011 від 16.10.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя