ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 335/7699/23

Провадження № 51 - 1897 км 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника особи,

кримінальне провадження щодо якої

закрито судом, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького апеляційного суду

від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня

2023 року кримінальне провадження № 0000114, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 3,

ст. 358 ч. 4 КК України, закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 10 КПК України у зв`язку

із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу.

Згідно з обвинувальним актом, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що він, будучи Першим віце-президентом Громадської організації «Федерація бодібілдингу України», діючи всупереч п. 6.2 її Статуту,

за попередньою змовою з невстановленими особами, організував проведення позачергової Конференції членів вказаної організації та шляхом надання вказівок ОСОБА_9 , яка не була обізнана зі злочинними планами ОСОБА_6 , підробив офіційний документ - Протокол від 03 березня 2018 року № 1 за результатом проведення вказаної Конференції, в який були внесені неправдиві відомості

про загальну кількість членів, присутніх на Конференції, за результатом якої, серед інших рішень, були прийняті рішення про висловлення недовіри і виключення

з членів громадської організації її Президента ОСОБА_10 та обрано на цю посаду ОСОБА_6 .

Надалі ОСОБА_6 використав вищезазначений завідомо підроблений документ,

а саме 13, 27 березня та 19 квітня 2018 року подавав його через ОСОБА_9

до Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 5) з метою внесення змін про керівництво Громадської організації «Федерація бодібілдингу України»

до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців

та громадських формувань, однак щоразу державний реєстратор відмовляв

у реєстрації вказаних змін.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 січня 2024 року апеляційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, і короткий зміст поданих заперечень

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд необґрунтовано погодився із висновком місцевого суду про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої

ст. 284 ч. 1 п. 10 КПК України. Зокрема, суди виходили з того, що 12 жовтня

2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру і, з урахуванням послідовності наступних процесуальних дій, дійшли помилкового висновку про те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився 15 липня

2023 року, тобто до продовження прокурором 17 липня 2023 року строку досудового розслідування. Прокурор зазначає, що повідомлення про підозру дійсно було складено 12 жовтня 2018 року, однак вручити його ОСОБА_6 особисто

не вдалося через те, що він не з`явився за викликом слідчого. У зв`язку із цим повідомлення про підозру відповідно до вимог статей 135, 278 КПК України було направлено ОСОБА_6 поштою 07 листопада 2018 року. Таким чином,

на переконання прокурора, початок двомісячного строку досудового розслідування необхідно відраховувати не з 12 жовтня, а з 07 листопада 2018 року,

на що апеляційний суд не звернув уваги та необґрунтовано відмовив прокурору

в задоволенні апеляційної скарги.

У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник особи, кримінальне провадження щодо якої закрито судом, ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить залишити її без задоволення через необґрунтованість наведених прокурором доводів.

Від інших учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу прокурора не надходило.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою і просила

її задовольнити.

В судовому засіданні захисник особи, кримінальне провадження щодо якої закрито судом, ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 вважав касаційну скаргу прокурора необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94цього Кодексу,

та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 3 ч. 1 п. 5 КПК України визначено, що досудове розслідування -

стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження

або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання

про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Приписами статті 113 КПК України встановлено, що процесуальні строки -

це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею

або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За змістом ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин, а суд в межах визначених повноважень здійснює відповідний контроль за дотриманням цих строків.

Згідно зі ст. 219 ч. 1 КПК України в редакції, яка діяла на момент складання обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні та його надходження до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей

про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду

з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи

від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (ст. 219 ч. 3 п. 4 КПК України).

При обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення

до відповідного медичного закладу (ст. 115 частини 4, 5 КПК України).

Частиною 4 ст. 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 219 ч. 5 КПК України строк із дня винесення постанови

про зупинення кримінального провадження до винесення постанови

про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення

з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження

в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови

та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику

та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає

(ст. 294 ч. 5 КПК України).

Відповідно до ст. 284 ч. 1 п. 10 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя

та здоров`я особи.

Із матеріалів кримінального провадження № 0000114 вбачається,

що відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 2,

ст. 206-2 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст. 358 ч. 4 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2018 року.

12 жовтня 2018 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 2, ст.206-2 ч. 2, ст. 358 ч. 3

КК України, дані про вручення вказаного повідомлення ОСОБА_6 відсутні.

07 листопада 2018 року вищезазначене повідомлення про підозру було поштою направлено на адресу ОСОБА_6 , що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» від 07 листопада 2018 року.

06 грудня 2018 року слідчий виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголосив ОСОБА_6 в розшук.

06 вересня 2022 року слідчий виніс постанову про відновлення кримінального провадження № 0000114 та повідомив ОСОБА_6 про підозру

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 3, ст. 358 ч. 4

КК України.

07 вересня 2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

24 січня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя постановив ухвалу про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання та повернув його прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

06 лютого 2023 року вищезазначена ухвала надійшла до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя.

08 лютого 2023 року прокурор на підставі ст. 280 ч. 1 п. 4, ст. 110 ч. 5 КПК України виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 з причин продовження в Україні воєнного стану, проходження ОСОБА_6 військової служби та через наявність об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування.

14 липня 2023 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суд м. Запоріжжя скасував вищезазначену постанову прокурора від 08 лютого 2023 року

про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000114.

17 липня 2023 року керівник Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя

на підставі ст. 280 ч. 1 п. 4, ст. 110 ч. 5, ст. 615 ч. 1 КПК України виніс постанову

про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 до трьох місяців й того ж дня прокурором у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову про зупинення досудового розслідування з причин продовження в Україні воєнного стану, проходження ОСОБА_6 військової служби та через наявність інших об`єктивних обставин,

що унеможливлюють подальше проведення, закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом.

27 липня 2023 року прокурор виніс постанову про відновлення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000114 й того ж дня слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя скасувавпостанову прокурора від 17 липня 2023 року про зупинення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

11 серпня 2023 року матеріали досудового розслідування в порядку

ст. 290 КПК України відкриті стороні захисту для ознайомлення, з якими остання ознайомилась 16 серпня 2023 року.

17 серпня 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000114

за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 3, ст. 358 ч. 4 КК України.

25 жовтня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя задовольнив клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та закрив вищезазначене кримінальне провадження на підставі ст. 284 ч. 1 п. 10

КПК України у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи свої висновки суд зазначив, що останнім днем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 є 15 липня

2023 року.

З таким рішенням місцевого суду не погодився прокурор та оскаржив його

в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі прокурор навів доводи щодо своєї незгоди з висновком суду першої інстанції про наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої ст. 284 ч. 1 п. 10 КПК України, тобто

у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу.

Зокрема, в апеляційній скарзі прокурор стверджував, що початок двомісячного строку досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000114 слід відраховувати не з 12 жовтня 2018 року, коли було складено повідомлення про підозру, а з 07 листопада 2018 року, тобто з дати, коли вказане повідомлення було направлено ОСОБА_6 , оскільки після складання підозри вручити її останньому особисто не вдалось через його неявку на виклики слідчого. На обґрунтування цього прокурор до апеляційної скарги долучив копію фіскального чеку від 07 листопада 2018 року про направлення повідомлення про підозру, пам`ятки та повістки на адресу ОСОБА_6 (а.к.п. 176).

На підтвердження цих обставин прокурор також посилався на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2019 року в справі № 335/6134/18, який залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000114. Зазначав, що за результатом апеляційного розгляду було встановлено, що слідчий телефонував ОСОБА_6 , однак останній до Вознеснівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області не з`являвся,

що не спростовано при апеляційному розгляді адвокатом ОСОБА_11 . У зв`язку

із тим, що вручити повідомлення про підозру 12 жовтня 2018 року ОСОБА_6

не вдалося, слідчий, керуючись ст. 278 ч. 1 КПК України, направив ОСОБА_6

за місцем його проживання у м. Києві засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також повістку про необхідність явки до слідчого, що підтверджується відповідним фіскальним чеком. При цьому апеляційний суд вказав, що отримання зазначених процесуальних документів адвокатом не оспорюється і підтверджується самим фактом звернення захисника зі скаргою на повідомлення про підозру до слідчого судді (а.к.п. 177-179).

Відповідно до ст. 278 ч. 1 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. При цьому, за змістом ст. 135 ч. 1 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

В апеляційній скарзі прокурор зазначав, що обчислення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні необхідно відраховувати

не з 12 жовтня 2018 року, тобто з моменту складення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження в цей день воно не було вручене, а з моменту направлення повідомлення про підозру на адресу останнього 07 листопада 2018 року. Однак апеляційний суд не спростував указаних вище доводів прокурора. Належного обґрунтування того, чому суд апеляційної інстанції вважає неприйнятними такі доводи апеляційної скарги прокурора оскаржена ухвала не містить.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не проаналізував і не зіставив усіх доводів апеляційної скарги прокурора, не надав на них вичерпних відповідей

з посиланням на відповідні норми кримінального процесуального закону та, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, не зазначив підстав,

з яких визнав її необґрунтованою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам і доказам, якими сторона обвинувачення обґрунтовувала порядок обчислення строку досудового розслідування та своєчасність звернення з обвинувальним актом

до суду, а його висновок про те, що прокурором не було вчасно вчинено всіх необхідних дій з метою вчасного скерування матеріалів кримінального провадження та про правомірність закриття провадження на підставі

п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, є передчасним.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить

під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності

з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин, ухвала суду апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора - задоволенню частково.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3