Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/688/2024 Справа № 641/4746/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР № 0000070 від 13.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, зареєстрованого як фізична особа-підприємець, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаного, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв?язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє до теперішнього часу.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , мешканця м. Харкова, у ситуації що склалася у період триваючої військової агресії проти України з боку держави-агресора (російської федерації), у невстановленій досудовим розслідуванням час виник протиправний злочинний умисел направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що Україна була змушена докладати всіх необхідних зусиль щодо забезпечення своєї безпеки, а тому й вдалася до внутрішньодержавного заходу для протистояння загрозам з боку рф шляхом введення особливого стану в державі під якім слід розуміти надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень для відвернення загрози та забезпечення безпеки і здоров?я громадян, нормального функціонування національної економіки, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, захисту конституційного ладу, будучи негативно налаштованим проти Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених у відповідності до чинного законодавства України, вирішив стати на шлях протиправної діяльності проти основ національної безпеки України та проти авторитету органів державної влади.

ОСОБА_5 будучи негативно настроєним проти Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених у відповідності до чинного законодавства України, будучи обізнаним про те, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, як в Україні, так і в АДРЕСА_3 , з проведення мобілізаційних заходів викликала широкий суспільний резонанс, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації, усвідомлюючи, що він є громадянином України, але, не маючи патріотичних переконань, оцінивши обстановку в умовах військового стану, діючи умисно, вирішив вчиняти дії з перешкоджання законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки м. Харкова та області під час проведення ними мобілізаційних заходів шляхом підроблення посвідчення, іншого офіційного документа які надавали б можливості уникнути мобілізації шляхом збуту таких документів третім особам, тим самим перешкоджати у такий спосіб законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період з корисливих мотивів не даючи своїми діями поповнювати ресурс Збройних Сил України та інших військових формувань задіяних у відсічі військової агресії рф.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним з вимогами ст. 17 Закону України «Про оборону України», та ст. 1 Законом України «Про військовий обов?язок і військову службу» відповідно до яких громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров?я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов?язок згідно із законодавством.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи обізнаним з Положенням п. 2, п.3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», знав що офіційній документ- Тимчасове посвідчення виготовляється з цупкого паперу і має розмір 145 х 210 мм., зміст пунктів 1 - 10 друкується на лицьовому боці тимчасового посвідчення, 11 - 15 - на його зворотному боці. У верхній лівій частині лицьового боку тимчасового посвідчення вклеюється кольорова фотокартка його власника розміром 35 х 45 мм, яка засвідчується гербовою мастиковою печаткою районного (міського) відповідного військового комісаріату, відповідного органу Служби безпеки України, підрозділу Служби зовнішньої розвідки України та те що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов?язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов?язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також те, що офіційні бланки тимчасових посвідчень виготовляються самостійно районними (міськими) військовими комісаріатами, відповідними органами Служби безпеки України, підрозділами Служби зовнішньої розвідки України.

ОСОБА_5 також було достовірно відомо, що при пред?явленні представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 документа виданого відповідним районним військовим комісаріатом про непридатність до військової служби з відміткою про виключення з військового обліку у тимчасовому посвідченні військовозобов?язаного або про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, останні не виписують та не вручають повістки про виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14.03.2024 ОСОБА_5 у період часу з 15.00 по 15.05 перебуваючи в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 повідомив раніше не знайомому ОСОБА_6 , що може виготовити документи відповідного районного військового комісаріату про непридатність до військової служби з відміткою про виключення з військового обліку у тимчасовому посвідченні військовозобов?язаного, а також запевнив ОСОБА_6 , що з підробними документами які він виготовить, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 не виписують та не вручають повістки про виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За виготовлення вищевказаних підробних документів ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 що йому необхідно сплатити грошові кошти в сумі 900 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_5 20.03.2024 у період часу з 14.56 по 14.58 перебуваючи в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , сфотографував ОСОБА_6 та отримав від ОСОБА_6 за виготовлення підробних офіційних документів: довідки встановленого зразка відповідного районного військового комісаріату про непридатність до військової служби з виключенням з військової служби та тимчасове посвідчення військовозобов?язаного грошові кошти в сумі 900 доларів США, а також домовився з останнім про дату наступної зустрічі для видачі вищезазначених підробних документів.

ОСОБА_5 , діючи умисно з прямим умислом, направленим на підроблення офіційних документів передбачених Законом України «Про військовий обов?язок і військову службу» - посвідчення, іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується іншою особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов?язків, усвідомлюючи і розуміючи наслідки своїх дій, незаконно у період часу з 20.03.2024 по 26.03.2024, більш точного часу не встановлено, перебуваючи в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 яке знаходиться в зоні дії базових станцій ПрАТ «Київстар» за адресами: м. Харків, проспект Гагаріна, 168, 178, 181 скориставшись персональним комп`ютером створив, а у подальшому за допомогою кольорового знакосинтезуючого пристрою зі струменевим способом друку Epson L 850 незаконно надрукував, тим самим підробив, бланки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: довідку районного військового на ім?я громадянина ОСОБА_6 , 1981 року народження та тимчасового посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_1 на ім?я громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вклеїв фото ОСОБА_6 в надруковане підробне тимчасове посвідчення військовозобов?язаного, після чого використовуючи кулькові ручки рукописним текстом вніс до них відомості, а саме: реєстраційні номери, дати, а також підписи у рядках «Голови ВЛК» від імені « ОСОБА_8 », «Секретаря ВЛК» від імені « ОСОБА_9 » та «Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 » від імені « ОСОБА_10 », тим самим підробив офіційні документи ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: довідку районного військового № 124/19/1793 від 13.09.2022 на ім?я громадянина ОСОБА_6 , 1981 року народження та тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_2 від 20.09.2022 на ім?я громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тобто ОСОБА_5 , 26.03.2024 у період часу з 09.34 по 09.41 перебуваючи в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою АДРЕСА_3 заздалегідь достовірно знав, що передає ОСОБА_6 несправжні, підробні офіційні документи, а саме довідку районного військового комісаріату № 124/19/1793 від 13.09.2022 на ім?я громадянина ОСОБА_6 , 1981 року народження та тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_2 від 20.09.2022 на ім?я громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які по своєму вигляду відповідають всім вимогам офіційних документів передбачених Законом України «Про військовий обов?язок і військову службу», оскільки по своїй структурі та формі вони відповідають вимогам та нормам чинних законодавчих та нормативно правових актів України, які несуть наслідки юридично-правового характеру, що встановлено згідно висновку Харківського Науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/121-249217-ДД, чим завершив реалізацію свого злочинного умислу.

Крім того, у громадянина України ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці виник злочинний умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Відповідно до статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов?язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» визначено, що національна безпека України - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

У відповідності до п. 2 ст. 1 указаного Закону, воєнна безпека - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від воєнних загроз.

Згідно п.п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України, підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів.

Пунктом 22 частини ІІІ Стратегії забезпечення державної безпеки, ухваленої рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 16.02.2002 визначено, що державна політика у сфері державної безпеки спрямовується на попередження, своєчасне виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам державній безпеці України, припинення розвідувальних, терористичних, диверсійних та інших протиправних посягань спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб на державну безпеку України, усунення умов, що призводять до цих загроз та причин їх виникнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

У відповідності до ст. З цього Закону організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з?єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно ст. 12 указаного Закону підготовка Збройних Сил України до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, виховна робота, збереження життя і здоров`я особового складу, забезпечення законності та військової дисципліни у Збройних Силах України здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з?єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважається збройною агресією.

Статтею 4 вищевказаного Закону визначено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно п. 5 ст. 22 указаного Закону призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов?язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов?язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров?я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов?язок згідно із законодавством.

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов?язок у запасі відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовий обов?язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров?я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Згідно зі ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про збройні сили України» основними складовими діяльності Збройних Сил України є підготовка Збройних Сил України до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, що здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони.

Відповідно до п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 N? 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов?язаних та резервістів.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Положенням п.3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов?язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов?язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Пунктом 1 наказу Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2017 за № 1511/31379 затверджено форму тимчасового посвідчення

військовозобов?язаного та порядок виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов?язаного.

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення тимчасове посвідчення військовозобов?язаного (далі - тимчасове посвідчення) є документом, що посвідчує особу військовозобов?язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов?язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов?язку.

Згідно з п. 3 Положення тимчасове посвідчення видається військовозобов?язаним, які у тому числі визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров?я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду).

Відповідно до п.6 Положення - видача і знищення тимчасових посвідчень проводяться у порядку, встановленому для військових квитків, що визначається Міністерством оборони України, Службою безпеки України та Службою зовнішньої розвідки України відповідно.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 затверджених Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України передбачено, що повторний медичний огляд військовозобов?язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 , будучи мешканцем м. Харкова, у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, будучи негативно настроєним проти Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених у відповідності до чинного законодавства України, та будучи обізнаним про те, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, як в Україні, так і в АДРЕСА_3 , по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, усвідомлюючи, що він є громадянином України, але, не маючи патріотичних переконань, з корисливих інтересів, оцінивши обстановку в умовах військового стану, діючи умисно, вирішив вчиняти дії направлені на перешкоджання, законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених у відповідності до чинного законодавства України шляхом підроблення посвідчення та іншого офіційного документа, які звільняють від обов?язків проходити військову службу, з метою збуту таких документів та використання підроблених документів іншою особою для неможливості здійснення мобілізаційних заходів що проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки м. Харкова та області для поповнення ресурсу Збройних Сил України в особливий період.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання, законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період через створення перепонів в діяльності районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки АДРЕСА_3 , з метою власного збагачення у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб здійснював пошук осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14.03.2024 року у період часу з 15. 00 по 15.05 ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 повідомив раніше незнайомому ОСОБА_6 що може допомогти ухилитись від проходження військової служби, тим самим перешкодить законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом підроблення посвідчення, та іншого офіційного документа, який видається та посвідчується відповідною особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права та звільняє від обов?язків проходження військової служби, достовірно знаючи що у ОСОБА_6 відповідно до Положення п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» відсутні, законні підстави для його виключення з військового обліку.

За свої послуги ОСОБА_5 попросив ОСОБА_7 сплатити йому грошові кошти в сумі 900 доларів США.

В подальшому, 20.03.2024 у період часу з 14.56 по 14.58 ОСОБА_5 продовжуючи діяти на перешкоджання, законній діяльності Збройних Сил України, перебуваючи в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 900 доларів США, за здійснення підроблення посвідчення, або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується відповідною особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права та звільняє від обов?язків проходження військової служби та сфотографував ОСОБА_6 і після домовився з останнім про дату наступної зустрічі.

Реалізуючи свій злочинний умисел на перешкоджання, законній діяльності Збройних Сил України, 26.03.2024 у період часу з 09.34 по 09.41, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 передав ОСОБА_6 підробну довідку районного військового комісаріату № 124/19/1793 від 13.09.2022 на ім?я громадянина ОСОБА_6 , 1981 року народження та підробне тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_2 від 20.09.2022 на ім?я громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чітко усвідомлюючи, що вказані офіційні документи, які він надав за грошову винагороду ОСОБА_6 , є підроблені, і вказані підробні офіційні документи не відповідають дійсності, що його дії є незаконні та несуть наслідки юридично-правового характеру вигляді кримінальної відповідальності за перешкоджання законній діяльності збройних сил України та інших військових формувань через створення перепонів у законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 під час проведення ними мобілізаційних заходів в особливий період через не можливість видачі ОСОБА_6 , повістки або виклику до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки АДРЕСА_3 .

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення та іншого офіційного документа, який видається та посвідчується іншою особо, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та збуту такого документа та за ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

17 липня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000070, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.01.2024 року та ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст.114-1, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 358 КК України та надав покази, які сприяли розкриттю інкримінованих йому правопорушень та встановленню осіб, причетних до вказаних злочинів і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень; давати покази у судовому засіданні, про відомі йому обставини в обсязі підозри.

З урахуванням обставин кримінального провадження, повного визнання винуватості, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щирого каяття, що виразилося у наданні правдивих свідчень стосовно себе, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутністю обставин, що обтяжують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 114-1 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 358 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст.470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_5 у проведенні кримінального провадження, характер і тяжкість обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України, у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 358 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. У скоєному щиро покаявся.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд, шляхом допиту сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення та іншого офіційного документа, який видається та посвідчується іншою особо, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та збуту такого документа.

Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, зареєстрований як фізична особа-підприємець, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаного, раніше не судимого, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що скоєний ним злочин за ч. 1 ст. 114-1 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, щире каяття ОСОБА_5 , сприяння досудовому розслідуванню, визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено,

З огляду на викладене, суд, вважає можливим призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 358, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши з-під варти в залі суду негайно.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до знаряддя вчинення злочину ламінатор TM Agent LM-A4 125 Silver; плівка для ламінування розміром 111 х 154 мм; плівка для ламінування розміром 154 х 216 мм; фотопапір розміром 10 х 15 см; фотопапір формату А4; мобільний телефон Apple iPhone Se (IMEI: НОМЕР_3 ); мобільний телефон Apple iPhone X (IMEI: НОМЕР_4 ); жорсткий диск CX 400:512 Gb Sn G1E019437; жорсткий диск 500 Gb S/n НОМЕР_5 ; принтер Epson НОМЕР_6 ; на якому міститься маркування UTSY006238; принтер Epson L 366, на якому міститься маркування VH8K059176*, який належить на праві власності ОСОБА_5 .

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в загальному розмірі 28776,64 грн., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 липня 2024 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання:

за ч. 1 ст. 114-1 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 358 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі пунктів 1,2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі направлення судом засудженого для відбування призначеного покарання, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 08.05.2024 року по 05.08.2024 року включно, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у розмірі 28776,64 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.05.2024 року на тимчасово вилучене майно 07.05.2024 під час проведення обшуку за місцем здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні Інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване у нежитловому приміщенні багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить останньому, а саме: ламінатор ТМ Agent LM-A4 125 Silver; плівка для ламінування розміром 111 х 154 мм; плівка для ламінування розміром 154 х 216 мм; фотопапір розміром 10 х 15 см; фотопапір формату А4; мобільний телефон Apple iPhone Se (IMEI: НОМЕР_3 ); мобільний телефон Apple iPhone X (IMEI: НОМЕР_4 ); жорсткий диск СХ 400:512 Gb S/n НОМЕР_7 ; жорсткий диск 500 Gb S/n НОМЕР_5 ; принтер Epson НОМЕР_6 , на якому міститься маркування UTSY006238; принтер Epson L 366, на якому міститься маркування VH8K059176*.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.05.2024 року на тимчасово вилучене майно 07.05.2024 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить останньому, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_8 , з фото, видане на ім`я « ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 », на 1 арк; копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_8 , з фото, видане на ім`я « ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 », на 2 арк; довідка районного військового комісару №124/19/1693 від 21.07.2022 на ім`я « ОСОБА_5 », на 1 арк; копія довідки районного військового комісару №124/19/1693 від 21.07.2022 на ім`я « ОСОБА_5 », на 2 арк; одна банкнота номіналом 100 (сто) доларів США за № HD82372548A.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію ламінатор TM Agent LM-A4 125 Silver; плівка для ламінування розміром 111 х 154 мм; плівка для ламінування розміром 154 х 216 мм; фотопапір розміром 10 х 15 см; фотопапір формату А4; мобільний телефон Apple iPhone Se (IMEI: НОМЕР_3 ); мобільний телефон Apple iPhone X (IMEI: НОМЕР_4 ); жорсткий диск CX 400:512 Gb Sn G1E019437; жорсткий диск 500 Gb S/n НОМЕР_5 ; принтер Epson НОМЕР_6 ; на якому міститься маркування UTSY006238; принтер Epson L 366, на якому міститься маркування VH8K059176*, оскільки вони є знаряддям та засобами вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - конфіскувати у власність держави.

Речові докази:

-одна банкнота номіналом 100 (сто) доларів США за № HD82372548A повернути до ФЕУ СБУ ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 );

- тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_8 видане на ім?я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію тимчасового посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_10 видане на ім?я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка районного військового комісару № 124/19/1693 від 21.07.2022 на ім?я ОСОБА_5 , копія довідки районного військового комісару № 124/19/1693 від 21.07.2022 на ім?я ОСОБА_5 на 2 арк. повернути власнику ОСОБА_5 ;

- довідку районного військового комісаріату видану на ім?я ОСОБА_6 , 1981 року народження, щодо проведення медичного огляду ВЛК Подільського РВК, яка датована 13.09.2022 за № 124/9/1793 виготовлену на ламінованому аркуші паперу формату А-5; тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_2 від 20.09.2022 виданого на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке виготовлене на ламінованому аркуші паперу формату А-5; ксерокопію довідки районного військового комісаріату видану на ім?я ОСОБА_6 , 1981 року народження, щодо проведення медичного огляду ВЛК Подільського РВК, яка датована 13.09.2022 за № 124/9/1793 виготовлену на папері формату А-4; ксерокопію тимчасового посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_2 від 20.09.2022 виданого на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке виготовлене на аркуші паперу формату А-4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1