Справа № 635/5608/19
Провадження №1-кп/635/46/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відео конференції)

секретар судових засідань ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень. Зазначає, що ризики, які були підставою для застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу на теперішній час не зменшились та продовжують існувати.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для його переховування від суду з метою уникнення покарання. Крім того, враховуючи, що обвинувачений ніде не працює, не має стабільного джерела доходу та сталих соціальних зв`язків, існує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, зважаючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин, вбивство людини, саме з корисливих мотивів. Зазначене свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження. Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також конкретні обставини інкримінованого правопорушення, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням смерті людині, підстави для визначення розміру застави, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим, а заявлені ризики безпідставними. Зауважив, що доказів на підтвердження ризиків прокурором не надано, а докази, які були досліджені в судовому засіданні, не підтверджують причетність обвинуваченого до вчиненого злочину. Вважав, можливим застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2019 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Надалі, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 неодноразово продовжувався слідчим суддею та судом, останній раз до 20 вересня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 20 вересня 2024 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, не має стабільного джерела доходу та сталих соціальних зв`язків, в силу ст.89 КК України не судимий.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

При цьому, суд оцінює в сукупності всі обставини та характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість злочину, суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, мета та обставини, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є актуальними, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

За таких обставин, суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.

Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Стосовно посилання захисника щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суд зазначає, що судовий розгляд справи не закінчений, свідки не допитані, а оцінка доказам буде надана у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Враховуючи викладене, суд задовольняє клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченого у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 197, 199, 331, 327, 537, 392 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжити на шістдесят днів, тобто до 15 листопада 2024 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 15 листопада 2024 року включно.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 вересня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3