УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року

м. Харків

Справа № 638/14340/24

Провадження № 1-кп/638/1790/24

Дзержинський районний суд міста Харкова у колегіальному складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616 від 25 травня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною сьомою статті 111-1 Кримінального Кодексу України, -

встановив:

05 серпня 2024 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000616 від 25 травня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 111-1 Кримінального Кодексу України.

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000616 від 25 травня 2023 року переданий у провадження судді ОСОБА_1 06 серпня 2024 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2024 року призначено кримінальне провадження № 0000616 від 25 травня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною сьомою статті 111-1 Кримінального Кодексу України до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , просить здійснити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000616 від 25.05.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, без особистої участі обвинуваченого.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що після повномасштабного збройного вторгнення збройних сил рф на територію України, з 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил рф силовим способом з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням незаконно захопили та фактично здійснили окупацію частини території Харківської області, в тому числі м. Ізюм Ізюмського району Харківської області з встановленням контролю над життєдіяльністю вказаного населеного пункту.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи громадянином України, у період часу з середини червня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи у м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, маючи умисел на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, створеним на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди Україні та реалізуючи його, вступив у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з середини червня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, знаходячись на території м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надати допомогу державі-агресору та її збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні, достовірно знаючи, що за адресою: м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, вул. Соборна, 50 , знаходиться незаконно створений правоохоронний орган - «Изюмский отдел полиции», керівником якого з середини червня 2022 року незаконно став місцевий мешканець, ОСОБА_6 , а співробітники Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо його життєдіяльності, погодився на пропозицію військових російської федерації та вирішив добровільно зайняти посаду у вказаному новоствореному правоохоронному органі під керівництвом ОСОБА_6 , а саме оперуповноваженого карного розшуку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з середини червня 2022 року до початку вересня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам з метою завдання шкоди Україні, почав виконувати обов`язки оперуповноваженого карного розшуку незаконно створеного правоохоронного органу - «Изюмский отдел полиции», розташованого за адресою: вул. Соборна, 50, м. Ізюм, Ізюмський район, Харківська область , під керівництвом ОСОБА_6 , а саме з реагування на заяви та звернення громадян, опитування громадян, проведення допитів громадян, проведення розшукових заходів, проведення обшуків та інші обов`язки, покладені на нього керівником незаконного створеного правоохоронного органу. Вказані обов`язки ОСОБА_5 виконував до початку вересня 2022 року, тобто до звільнення окупованого м. Ізюма Ізюмського району Харківської області Збройними силами України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

07 червня 2024 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук): із показань свідків підтверджується той факт, що з початку вересня 2022 року ОСОБА_5 залишив територію України та знаходиться на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також, перебування підозрюваного ОСОБА_5 на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 07.06.2024 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 17.06.2024, 18.06.2024, 19.06.2024) відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме шляхом вручення письмового тексту повідомлення про підозру житлово-експлуатаційній організації за місцем останнього проживання та реєстрації ОСОБА_5 для передачі останньому разом із повістками про виклик, а також шляхом вручення захиснику ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_4 , свідоцтво серії НОМЕР_1 від 18.03.2020, а також шляхом опублікування 07.06.2024 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора (за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/) та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № 118 ( 7778 ) від 11.06.2024 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000616, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Разом з тим, на виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області (ОРС «Розшук» № 8124112 від 02.04.2024).

Крім того, 19 червня 2024 року слідчим винесено постанову про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки згідно п. 8. Розділу VIII Наказу МВС від 07.07.2017 № 575, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 31.07.2017 за № 937/30805 (із змінами від 28.05.2020) «Про затвердження Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні» - у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких підозрюваного оголошено в розшук, у разі наявності достатніх підстав вважати, що особа може переховуватися за межами України, слідчий відповідно до законодавства вирішує питання про оголошення особи в міжнародний розшук. Вказану постанову спрямовано до відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Харківській області.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності): враховуючи те, що на 17.06.2024, 18.06.2024, 19.06.2024, 29.07.2024, 30.07.2024 та 31.07.2024 підозрюваний належним чином викликався до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через житлово-експлуатаційну організацію за місцем останнього проживання та реєстрації, захисника та засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 з початку вересня 2022 року залишив територію України та знаходиться на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з урахуванням наведеного, необхідно вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Також, обвинувачений належним чином викликався до суду у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповс юдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття до суду, беручи до уваги той факт, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 з вересня 2022 року залишив територію України та знаходиться на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з урахуванням наведеного, необхідно вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 переховується від суду на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального судового провадження повністю узгоджуються з Європейською судовою практикою.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні № 0000616 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, необхідно зазначити, що обвинувачений самостійно не залучив захисника, однак в силу ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 52, абз. 2 ч. 1 ст. 297-3 КПК України до кримінального провадження вже залучено захисника - адвоката ОСОБА_4 , свідоцтво № НОМЕР_2 від 18.03.2020, доручення від 06.06.2024 № 005-270005402.

Таким чином, у кримінальному провадженні № 0000616 від 25.05.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявні достатні підстави для проведення спеціального судового провадження, у зв`язку із тим, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження.

Комітет з прав людини ООН вважає, що у випадках, коли обвинувачений завчасно належним чином повідомлений і в нього була можливість представляти його інтереси захисником, може бути судовий розгляд без особистої участі обвинуваченого.

Посилаючись на положення ч.5 ст. 139 КПК України та з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111 КК України, а також те, що вона умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики, переховується від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук, перебуває на території російської федерації - держави-агресора, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, прокурор просить постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні № 0000616 від 25.05.2023.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 при вирішенні питання покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, дійшов наступних висновків.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (ст. 14 (3) (d)) вказується: «Кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, як мінімум, на такі гарантії на основі повної рівності: (d) бути засудженим в його присутності...». Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, але суд у будь-якому випадку має здійснити ретельну перевірку наведеної обставини.

Відповідні права та можливості обвинуваченого визначені ст. 42 КПК України.

Ключове значення в цьому випадку має відігравати повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (рішення ЄСПЛ у справі «Сейдовіч проти Італії»).

Можливість судового розгляду справи у кримінальному проваджені у разі неприбуття обвинуваченого за викликом суду шляхом здійснення спеціального судового провадження передбачена у ч. 3 ст. 323 КПК України.

Так, за змістом абз. 1 цієї частини передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

В свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 297-1 КПК України, серед переліку злочинів за якими може бути призначено спеціальне судове провадження, міститься й кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111 КК України, за якою висунуто обвинувачення ОСОБА_5 .

Суд вважає, що подальший розгляд кримінального провадження № 0000616 від 25.05.2023 року шляхом здійснення спеціального судового провадження не порушуватиме права обвинуваченої на справедливий суд у зв`язку з наступним.

Під час розгляду цього кримінального провадження наявні всі засоби і можливості дотримання стандартів судового розгляду, викладені у Резолюції 11 комітету Міністрів Ради Європи від 19 січня 1973 року «Про критерії, що регламентують розгляд, проведений за відсутності обвинуваченого», якою регламентується наступне:

«1. Справу жодної особи не може бути розглянуто, якщо до цього її ефективно протягом часу, що дозволяє їй з`явитися в суд і підготувати свій захист, не було оповіщено повістками, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

2. Повістки повинні вказувати на наслідки неявки обвинуваченого на розгляд.

3. Коли суд встановить, що обвинуваченому, який не з`явився на розгляд, була вручена (atteint) повістка, він повинен розпорядитися про відкладення розгляду, якщо визнає, що особиста присутність обвинуваченого є обов`язковою, або якщо є підстави вважати, що у нього виникли перешкоди для явки.

4. Справа обвинуваченого не повинна розглядатися в його відсутність, якщо можливо і бажано перенести розгляд на територію іншої держави або звернутися із запитом про видачу.

5. Коли справа обвинуваченого розглядається в його відсутність, докази повинні збиратися звичайними способами, а захист повинен мати право втручатися в цей процес.

6. Судове рішення, прийняте за відсутності обвинуваченого, має бути доведено до його відома згідно з правилами вручення повісток для явки в суд, і період часу для оскарження не повинен починатися раніше, ніж особа, щодо якої винесено вирок, не отримає ефективного повідомлення про винесене судове рішення, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

7. Кожен, чия справа розглядалася в його відсутність, повинен мати можливість оскаржити це судове рішення будь-якими доступними йому засобами, якби він був присутній.

8. Особа, справу якої було розглянуто в її відсутність, і якій не була належним чином і в належній формі вручена повістка, повинна мати правовий засіб захисту, що дозволяє їй анулювати судове рішення.

9. Особа, справу якої розглянуто в її відсутність, але якій повістка була належним чином вручена, має право на повторний розгляд справи в звичайному порядку, якщо ця особа може довести, що її відсутність і факт того, що вона не могла проінформувати суддю у справі, були викликані обставинами, що знаходяться за межами її контролю».

Європейський Суд з прав людини з особливою увагою ставиться до судового розгляду справ за відсутності обвинуваченого. У рішенні ЄСПЛ «Медєніца проти Швейцарії» суд зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Кримінальний процесуальний закон України надає обвинуваченим всі необхідні можливості в рамках спеціального судового провадження, щодо необхідності дотримання яких у справах за відсутності обвинуваченого (in absentia), висловлюється у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема, надає право обвинуваченим за бажанням бути присутніми при розгляді кримінального провадження, право виробити лінію захисту, право на юридичну допомогу, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні призначалось на 08 серпня 2024 року, 16 вересня 2024 року, 10 жовтня 2024 року, 28 жовтня 2024 року та 22 листопада 2024 року.

Однак ОСОБА_5 за викликом до суду не з`явився.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані судом, стороною обвинуваченням та стороною захисту для повідомлення обвинуваченої про проведення судового засідання.

Враховуючи викладені висновки про належність здійснення викликів і повідомлень в рамках кримінального провадження, суд оцінює дії обвинуваченого як такі, що мають на меті переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження № 5-1кс15), «під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство... При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку».

Наведена позиція була додатково підтверджена постановами Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 659/234/16-к та 30 травня 2019 року по справі № 639/793/17.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження № 51-9040км18) на підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження».

У постанові Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі № 242/3982/16-к зазначено, що «за таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду, відповідно до яких органом досудового розслідування вичерпано всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про підозру, та належним чином виконані вимоги закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Виходячи з тих заходів, які були вжиті органом досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_1, Верховний Суд не знаходить підстав вважати, що останній не був повідомлений про наявність кримінального провадження відносно нього. У зв`язку з цим він мав можливість отримувати інформацію щодо часу і місця судового розгляду кримінального провадження, оскільки відповідні повістки публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавного значення та на інтернет-порталі судової влади. Він також мав можливість взяти участь у судовому розгляді кримінального провадження як особисто, так і шляхом залучення захисника за власним вибором, якщо б мав таке бажання. Поряд з цим, для захисту інтересів ОСОБА_1 державою був залучений захисник, касаційна скарга якого є предметом розгляду суду касаційної інстанції».

Аналіз загального змісту наведеної судової практики, з урахуванням конкретних обставини цього провадження, дозволяє дійти висновку про можливість здійснювати подальший розгляд у формі спеціального судового провадження з дотриманням норм міжнародного законодавства в сфері захисту прав людини, у тому числі вищенаведеної практики ЄСПЛ, практики Верховного Суду, та що такий розгляд не призводить до порушення ст. 6 Конвенції, положень Конституції України, та положень КПК України.

Право людини і громадянина на судовий захист належить до громадянських прав, при чому, містить в собі юридичну гарантію від свавілля як з боку держави, так і окремих осіб. Держава має забезпечувати захист прав особи, у тому числі шляхом реалізації завдань кримінального судочинства.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Тобто, забезпечення гарантії того, що особа, якій у встановленому порядку висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, має постати перед судом, спрямоване на захист не тільки інтересів усього суспільства, але й кожного окремого громадянина держави.

Можливість розглянути справу і прийняти у ній рішення за відсутності обвинуваченого відповідає загальним засадам демократичного суспільства. Необхідні критерії для такого розгляду закріплені у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи «Про критерії, що регламентують розгляд, що здійснюється за відсутності обвинуваченого» та Рекомендаціях № 6 R (87)18 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо спрощення кримінального судочинства».

Сумісність обмежень, передбачених національним законодавством, з правом доступу до суду, гарантованим статтею 6 Конвенції, має залежати від особливостей конкретного провадження. Право на участь у розгляді справи, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним, і має існувати розумна пропорційність між використовуваними засобами та метою, яку прагнуть досягти. Відповідні обмеження не повинні перешкоджати здійснення права таким чином або до такої міри, що порушується сама суть права.

Оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000616 від 25 травня 2023 року висунуте щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111 КК України, що входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, досудове розслідування кримінального провадження № 0000616 від 25 травня 2023 року стоосвно ОСОБА_5 проводилось у формі спеціального досудового розслідування, обвинувачений перебуває на території РФ, повідомлена належним чином про розгляд судом кримінального провадження відносно неї в порядку, передбаченому КПК України, однак в діях обвинуваченої вбачаються спроби переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно з вимогами кримінального процесуального закону, кримінальне провадження підлягає розгляду судом у складі одного судді.

Керуючись ст. 131, 132, 139, 297-1, 314-316, 323, 371, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження - задовольнити.

Призначити кримінальне провадження № 0000616 від 25 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, до судового розгляду за відсутності обвинуваченого (in absentia) в порядку спеціального судового провадження, у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В, на 02 грудня 2024 року о 10-30 год.

Опублікувати судову повістку про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Дзержинського районного суду м. Харкова.

Судову повістку про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_5 , направити до ТУ ДСА України в Харківській області для подальшого направлення для опублікування в газеті «Урядовий кур`єр».

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

В підготовче судове засідання викликати учасників провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22.11.2024 о 15.30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1