Справа № 750/2680/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/672/24
Категорія - ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000552 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, освіта професійно-технічна, не працює, раніше неодноразово судимий, останні рази:

- 06.08.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 31.05.2023 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 14 днів, та вважати ОСОБА_8 таким, що відбув призначене покарання за даним вироком, вирок Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 06.08.2020 виконувати самостійно;

- 20.11.2023 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 14 днів, та вважати ОСОБА_8 таким, що відбув призначене покарання за даним вироком, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2020 виконувати самостійно;

- 11.12.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців, та вважати ОСОБА_8 таким, що відбув призначене покарання за даним вироком, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2020 виконувати самостійно;

засуджений за:

- ч.3 ст.185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч.4 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 06.08.2020, й остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

У порядку ч.4 ст.70 КК України, зараховано в строк покарання за цим вироком, покарання відбуте повністю ОСОБА_8 на виконання вироків Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2023 та Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк покарання:

- строк його попереднього ув`язнення за період з 17.03.2021 по 14.05.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- попереднє ув`язнення за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.11.2023 за період з 31.08.2015 по 03.09.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2023, за період з 07.11.2018 по 09.11.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та період з 09.10.2019 по 30.07.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді застави, яку після набрання вироком законної сили ухвалено повернути заставодавцю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь: потерпілої ОСОБА_11 - 464 687 грн 20 коп матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди; на користь потерпілої ОСОБА_12 - 102313 грн 53 коп матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 16.03.2021 близько 10:00 год, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , шляхом зламу замка вхідних дверей, проникли до жилої квартири ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрали грошові кошти в сумі 9000 доларів США, що в еквіваленті національної валюти України становить 248790,60 грн; 800 євро, що в еквіваленті національної валюти України становить 26361,84 грн; 25 фунтів стерлінгів, що в еквіваленті національної валюти України становить 961,09 грн, та гаманець вартістю 92,50 грн, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 276206 грн 03 коп.

24 лютого 2021 року, близько 13:00 год, ОСОБА_8 , шляхом зламу замка вхідних дверей, проник до жилої квартири ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 15000 грн, ноутбук марки «НР», вартістю 18750 грн, ноутбук марки «ACER», вартістю 12000 грн, ноутбук марки «ASUS», вартістю 7500 грн, годинник фірми «Клейнод», вартістю 15732 грн; кулон з білого золота, з блакитним каменем топаз, вартістю 1816 грн; каблучку з білого золота з сапфіром та кулон з білого золота з білим сапфіром, вартістю 9000 грн; каблучку з білого золота, 585 проби, вартістю 8143 грн; сережки з білого золота, проба 585, вартістю 10714 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 98655 грн.

25 лютого 2021 року, близько 12:00 год, ОСОБА_8 , шляхом зламу замка вхідних дверей, проник до жилої квартири ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , звідки повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 17500 грн та 16000 доларів США, що в еквіваленті національної валюти України становить 447187,20 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 464687 грн 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. Відповідно до ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2020, і призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 10 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом частково складання покарання за цим вироком та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Відповідно до ч.4 ст.70, ст.72 КК України, в строк покарання ОСОБА_8 зарахувати: покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023, що відбуте повністю - у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 14 днів; строк попереднього ув`язнення за період з 31.08.2015 по 03.09.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; період з 07.11.2018 по 09.11.2018 та період з 09.10.2019 по 30.07.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а також строк попереднього ув`язнення з 17.03.2021 по 14.05.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В обґрунтування скарги послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначив, що місцевим судом не було в повній мірі враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_16 , його попередні судимості, а також те, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень до цього часу останній не вжив жодних заходів до відшкодування шкоди потерпілим. Також місцевий суд обґрунтовано призначив покарання ОСОБА_16 спочатку за ч.1 ст.70 КК України, а потім за ст.71 КК України. Проте, в подальшому, ч.4 ст.70 КК України застосовано неправильно та остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (з покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023) не призначено, чим неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню. Крім того, незважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність зарахування ОСОБА_16 у строк покарання призначене покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2023 та Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023, у резолютивній частині вироку, в порушення ч.4 ст.70 КК України, не визначено строк, який підлягає такому зарахуванню - 4 роки 1 місяць 14 днів позбавлення волі, що вбачається зі змісту вищевказаних вироків.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, котрі погодилися з апеляційною скаргою частково; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є непереконливими, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого.

За змістом ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначене ОСОБА_8 покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення зазначеним вище вимогам відповідає, воно є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, місцевий суд, разом зі ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, врахував також дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Зокрема, суд урахував, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення проти власності в період іспитового строку за раніше вчинений злочин, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.

При цьому, щире каяття обвинуваченого, яке полягає у повному визнанні ним своєї вини, висловлюванні жалю з приводу вчиненого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання.

Було враховано і обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого рецидив кримінальних правопорушень.

А тому, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, місцевий суд дійшов правильного висновку, що це буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Тому призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, визначеному судом першої інстанції, з урахуванням обставин, які бралися ним до уваги при його призначенні, відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Відтак, усі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховані, тому доводи про м`якість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у цій частині.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначенні остаточного покарання обвинуваченому, є слушними, з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку, місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК України, а потім за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року.

Однак, як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 був засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 14 днів, а також вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.

Отже, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України, до ухвалення щодо нього, зокрема, вищевказаного вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Тобто, ОСОБА_8 місцевим судом не було призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023.

Крім того, незважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зарахування ОСОБА_8 в строк покарання, покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2023 та Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023, у резолютивній частині вироку, в порушення вимог ч.4 ст.70 КК України, не визначено строк, який підлягає такому зарахуванню - 4 роки 1 місяць 14 днів позбавлення волі, що вбачається зі змісту вищевказаних вироків.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду - зміні, у частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 - змінити, у частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 призначити покарання за:

- ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року і призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч.4 ст.70, ст.72 КК України, в строк покарання ОСОБА_8 зарахувати:

- покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2023, що відбуте повністю - у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 14 днів;

- строк попереднього ув`язнення за період з 31 серпня 2015 року по 03 вересня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- строк попереднього ув`язнення за період з 07 листопада 2018 року по 09 листопада 2018 року та період з 09 жовтня 2019 року по 30 липня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- строк попереднього ув`язнення з 17 березня 2021 року по 14 травня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4