Справа № 188/645/24
Провадження № 1-кп/188/205/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000011 від 22.02.2024р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м. Першотравенськ Дніпропетровської області, зареєстрований

за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає по

АДРЕСА_2 ,

громадянин України, студент 4 курсу Павлоградського

фахового медичного коледжу, не одружений, раніше

не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю потерпілого: ОСОБА_5

за участю законного представника потерпілого: ОСОБА_6

за участю служби у справах дітей: ОСОБА_7

за участю представника сектору ювенальної превенції: ОСОБА_8

за участю захисника: ОСОБА_9

за участю законного представника обвинуваченого: ОСОБА_10

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 15 лютого 2024 року близько 16 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні спортивної зали, що розміщена в будинку культури за адресою: АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, з силою, наніс ОСОБА_5 не менше п`яти ударів руками в область обличчя та голови та не менше двох ударів ногами в область лівої руки та лівого плечового суглоба, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої половини лобної ділянки, обох вік правого ока з переходом на праву половину носа, правої виличної ділянки, синці лобної ділянки по центру, лівої половини лобної ділянки, верхньої третини задньої поверхні лівого плечового суглоба, зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та пояснив, що 15.02.2024 року близько 16:00 години він прийшов до спортивної зали, що розміщена в будинку культури за адресою: АДРЕСА_3 , де вже був присутній потерпілий, з яким у них зав`язалась словесна перепалка на грунті того, що останній образив мати обвинуваченого нецензурною лайкою, яка також там була присутня. Вирішивши заступитися за матір обвинувачений три рази вдарив потерпілого кулаком в обличчя, в живіт та в ліктьовий суглоб і одразу звідси пішов, так як мати обвинуваченого його зупинила. Обвинувачений також зазначив, що у скоєному не розкаюється, оскільки захищав свою матір.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_10 пояснила, що в той день вона з донькою знаходилась також в спортивній залі, де потерпілий займався боксом з іншими хлопцями та програв бій. В цей момент до зали зайшов син ОСОБА_11 та голосно сказав, що потерпілий ОСОБА_12 програв, на що останній образився та почав всіх оточуючих ображати в нецензурній формі. Вона зробила зауваження ОСОБА_12 і той почав на неї вороже насуватися, на що син ОСОБА_11 подумав, що той хоче її образити і заступився за неї. Потім вона відтягнула ОСОБА_11 від ОСОБА_12 і всі розійшлися.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердив обставини спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, зазначивши, що на сьогоднішній день він не має жодних претензій до обвинуваченого, але його не вибачив, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді іспитового строку.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 пояснила, що 15.02.2024 року після занять у спортивній залі діти привели її сина ОСОБА_12 додому і сказали, що його побив ОСОБА_13 , так як заступився за свою маму, яку образив ОСОБА_12 . Просила призначити покарання обвинуваченому у виді громадських робіт.

Представник служби у справах дітей пояснила, що про конфлікт їм стало відомо з листа ВП № 4, який надійшов на їх адресу по факту бійки між дітьми. Спілкування з цього приводу відбувалось лише з потерпілою стороною.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Суд, враховуючи думку прокурора, бажання обвинуваченого, потерпілого, їх законних представників, захисника та служби у справах дітей, керуючись ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Докази у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні доказана повністю зібраними доказами в сукупності, факт скоєння ним кримінального правопорушення є повністю доведеним та таким, що не підлягає сумніву.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення вірною за ч. 1 ст. 125 КК України умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він раніше не судимий, довідками Петропавлівської районної лікарні підтверджується, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем навчання, проживання та реєстрації характеризується позитивно, але у скоєному не розкаявся, за місцем навчання отримує стипендію, тобто має власний дохід, отже має можливість сплатити штраф в якості покарання, у разі його призначення судом.

Інші покарання суд вважає недоцільним призначити обвинуваченому, враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, поведінку потерпілого та обставини справи, оскільки обвинувачений навчається та має плаваючий графік навчання, отже не бути мати можливість відпрацьовувати громадські роботи у разі їх призначення судом.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України є такою, що пом`якшує покарання, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, є такими, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1