Номер провадження: 11-кп/819/398/24 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінальних проваджень №0002214, №0000007, які об`єднані в одне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2024, якою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2023 за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.307 КК України,

продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.09.2024 включно.

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002214, №0000007 щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2024 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до 06.09.2024 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2024 скасувати та постановити нову ухвалу про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, щодо нього.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів указує, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою йому було вручене 10.07.2024 лише о 16.00 годині, тобто на 3 години пізніше закінчення судового засідання. Тим самим вважає, що було порушено його право на захист.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції.

Крім того, від захисника ОСОБА_8 надійшла заява про здійснення апеляційного розгляду без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Положеннями ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

В клопотанні про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор зазначає про обґрунтованість висунутого йому обвинувачення, існування ризиків, визначених на досудовому розслідування, які не зменшилися та не припинили існувати, та неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою

щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходив з існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість у обвинуваченого переховуватись від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора, суд врахував у сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим (позбавленням волі на строк до десяти років), дані, що характеризують його особу (вік, відсутність сім`ї та утриманців, що він офіційно не працевлаштований, тобто не має стабільного та законного джерела доходу, є особою, раніше засудженою за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, обвинувачується у вчиненні нового злочину протягом іспитового строку, що свідчить про його негативну репутацію, також у справі відсутні дані про те, що стан його здоров`я перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення).

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 має бути продовжений з метою унеможливлення його переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою щодо нього.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини також свідчать про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та неможливість застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Саме продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до оскаржуваної ухвали суду, в ній зазначені ризики, які існують на час розгляду відповідного клопотання прокурора, які не зменшилися та не припинили існувати.

Відповідно до положень ч.3 ст.199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, суд першої інстанції врахував обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливість у обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 територія Херсонської області, на якій на цей час ведуться активні бойові дії з підрозділами збройних сил держави-агресора, що унеможливлює здійснення контролю виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на обвинуваченого судом, згідно частини 5 статті 194 КПК України, та свідчить про реальну можливість у обвинуваченого переховуватися від суду.

Також при вирішенні питання суд першої інстанції взяв до уваги обставини, які передбачені ст.178 КПК України, в їх сукупності, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого ОСОБА_7 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відсутність достовірних відомостей про наявність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, судом прийнято до уваги той факт, що з 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжено на сьогодні та Херсонська область є територією можливих бойових дій, тобто запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про запобіжний захід.

При цьому судом враховано вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості його утримання під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Що ж до доводів обвинуваченого про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою йому було вручене 10.07.2024 лише о 16.00 годині, тобто на 3 години пізніше закінчення судового засідання, і таким чином порушено його право на захист, то колегія суддів вважає, що зазначене не тягне за собою скасування ухвали суду першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції та розумів суть поданого прокурором клопотання та окрім цього обвинувачений був представлений в судовому засіданні захисником ОСОБА_8 , який забезпечив його право на захист.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення конституційних прав обвинуваченого ОСОБА_7 на свободу та особисту недоторканість, колегією суддів не встановлено.

А тому доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора є неспроможними та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.404, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2024 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 06.09.2024 включно залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4