У Х В А Л А

08 жовтня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0002689, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бірюки Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії домашнього арешту стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК УкраїниОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002689, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2024 у межах строку досудового розслідування, тобто до 12.11.2024.

Клопотання обгрунтовує тим, що встановлені слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 без продовження строку тримання під домашнім арештом буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт не може запобігти ризикам, існування яких обґрунтовано у кримінальному провадженні.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Мотиви слідчого судді.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою і підставою продовження застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002689, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 11.08.2024 близько 09:51 год ОСОБА_4 знаходився поблизу Томилівської селищної ради, що за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час проходив ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачивши ОСОБА_7 підійшов до останнього та на ґрунті особистої неприязні, з метою заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, раптово та умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область щелепи, від якого той втратив свідомість та впав потиличною частиною голови на асфальтовану ділянку, тим самим спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа; субарахноїдальних крововиливів та крововиливів в тканинку головного мозку; крововиливу в м`які покриви голови; рани в правій потилично-тім`яній області, від яких потерпілий помер у КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» 29.08.2024.

Вищевказані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя. Смерть ОСОБА_7 настала від відкритої черепно-мозкової, що проявилась переломом кісток склепіння і основи черепа та забоєм головного мозку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 11.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 12.08.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 від 11.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час якого у підозрюваного в ході особистого обшуку вилучено одяг; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; довідкою з КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2», відповідно до якої у ОСОБА_7 , котрий знаходиться на лікуванні у вказаній медичній установі, наступний діагноз: важкої черепно-мозкової травми, перелому склепіння і основи черепу, забою головного мозку важкого ступеня; протоколом огляду відеозапису, відповідно до якого на камерах відеоспостереження зафіксовано момент нанесення удару ОСОБА_4 в голову ОСОБА_7 , від якого той впав на асфальтоване покриття; висновком експерта № 471 від 25.09.2024, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа; субарахноїдальних крововиливів та крововиливів в тканинку головного мозку; крововиливу в м`які покриви голови; рани в правій потилично-тім`яній області. Смерть ОСОБА_7 настала від відкритої черепно-мозкової, що проявилась переломом кісток склепіння і основи черепа та забоєм головного мозку; висновком експерта № 781-471 від 25.09.2024, відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , могли утворитися за обставин, вказаним підозрюваним ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту з ним; висновком експерта № 780-471 від 25.09.2024 , відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , могли утворитися за обставин, які відображені на відеозаписі з камер спостереження; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності.

Наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Щодо наявності підстав вважати, що ризик встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшився.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про продовження існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років. Зазначена обставина свідчить про усвідомлення ОСОБА_4 можливості призначення покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, а тому з метою уникнення вказаних несприятливих для себе наслідків підозрюваний ОСОБА_4 буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, а також здійснювати дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України. Варто також враховувати, що ОСОБА_4 неодружений, дітей на утриманні не має, а тому може без будь-яких наслідків змінити місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Перебуваючи не під домашнім арештом ОСОБА_4 , знаючи особисті дані та місце проживання свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, а відтак саме від них залежить благополуччя підозрюваного, може чинити будь-який вплив на цих осіб з метою дати неправдиві свідчення, які будуть на його користь. Бажання уникнути кримінальної відповідальності спонукатиме ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків, зокрема умовлянням, підкупом, переконання, примушуванням з застосуванням фізичної сили або погроз, з метою викривлення фактичних обставин справи та створенням видимості його непричетності до скоєного злочину.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт не може запобігти ризикам, існування яких обґрунтовано у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки (має місце реєстрації та проживання, неодружений, утриманців не має, працевлаштований неофіційно), відсутність судимостей, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про необхідність продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений період доби із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, для забезпечення його належної процесуальної поведінки та забезпечення запобігання ризикам, передбаченим пп.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності ( п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Строк досудового розслідування, відповідно до ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Працівниками поліції 11.08.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та вручено письмове повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 12.10.2024.

Постановою слідчого від 27.09.2024 склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України та цього ж дня ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.11.2024.

Прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк 2 місяці не видається за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати висновок призначеної 30.09.2024 судової психіатричної експертизи; ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; за результатами проведення досудового розслідування скласти обвинувальний чи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням усіх встановлених обставин, обсягу та складності матеріалів кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення виконання цілей кримінального провадження та дотримання прав особи підозрюваного, слідчий суддя погоджується із позицією сторони обвинувачення про те, що слід продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений час, в межах строку досудового розслідування тобто до 12.11.2024.

Отже, під час розгляду клопотання прокурором доведено, а слідчим суддею встановлено: 1)наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; 2) наявність підстав вважати, що ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати; 3) недостатність застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання встановленому ризику; 4) наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, тому слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто одночасно буде забезпечено виконання цілей кримінального провадження та дотримано права особи підозрюваного.

Враховуючи вказані обставини та той факт, що необхідність у раніше обраному підозрюваному ОСОБА_4 запобіжному заході не відпала, строк тримання підозрюваного під домашнім арештом необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002689, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2024 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23:00 год по 06:00 год наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.11.2024 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати щовівторка о 16:00 год, а у випадку необхідності проведення слідчих дій - за першим викликом до слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 (у випадку заміни слідчого у провадженні - до іншого визначеного керівником органу досудового розслідування слідчого), який здійснює свою діяльність у кабінеті АДРЕСА_4 , а також за першим викликом до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Біла Церква та Білоцерківського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання та/або роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали до 12.11.2024 та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11