ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4881/24 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1 ,
Апеляційне провадження № 11сс/818/1054/24 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2024 року м.Харків
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника заявника ВЧ НОМЕР_1 - т.в.о. командира ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 05 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ВЧ НОМЕР_1 - командира ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харків) ТУ ДБР у м.Полтаві щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 26 липня 2024 року,-
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 05 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ВЧ НОМЕР_1 - командира ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харків) ТУ ДБР у м.Полтаві щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 26 липня 2024 року.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник заявника ВЧ НОМЕР_1 - т.в.о. командира ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.
Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність її повернення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення.
При цьому, процедура визначення строків для подання апеляційної скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.
Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст.395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу цього строку та його закінчення, виходячи з того, чи з викликом особи було постановлено оскаржувану ухвалу, чи без такого.
Як убачається з матеріалів судового провадження, 03.09.2024 року командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 05.09.2024 року шляхом отримання SMS-повідомлення через електронну систему документообігу, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.25). Жодних клопотань від останнього щодо відкладення судового розгляду не надходило.
Отже, враховуючи, що судом першої інстанції було вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі заявника в судовому засіданні, апеляційний суд вважає, що командир ВЧ НОМЕР_1 у розумні інтервали часу мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та, відповідно, цікавитися результатом розгляду такої справи.
За результатами судового розгляду скарги 05.09.2024 року була постановлена оскаржувана ухвала.
Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з викликом особи, яка в судове засідання не з`явилась, з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.395 КПК України останній день подачі апеляційної скарги на вказану ухвалу з урахування неробочих днів, є 10.09.2024 року, однак заявник подав апеляційну скаргу 12.09.2024 року (штамп поштового відділення), тобто з пропуском встановленого законом строку.
Крім того, як убачається з матеріалів справи, 06.09.2024 року на електронну адресу ВЧ НОМЕР_1 було направлено та доставлено повний текст ухвали слідчого судді від 05.09.2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження (а.с. 31)
У разі пропуску зазначеного строку, особа, яка подає апеляційну скаргу, має право на його поновлення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.117 КПК України за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду підлягає поновленню лише строк, який пропущений з поважних причин.
Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.
Однак, в апеляційній скарзі питання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не порушується.
Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
За змістом ст.ст.395, 399 КПК повноваженнями з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі його пропуску суд не наділений.
Таким чином, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і апелянтом не порушено питання про поновлення цього строку.
Повернення апеляційної скарги, згідно положень ч.7 ст.399 КПК України, не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою з одночасним порушенням питання про поновлення пропущеного строку та наданням доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску.
Керуючись ч.4 ст. 399 КПК України, суддя,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника заявника ВЧ НОМЕР_1 - т.в.о. командира ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 05 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ВЧ НОМЕР_1 - командира ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харків) ТУ ДБР у м.Полтаві щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 26 липня 2024 року - повернути особі, яка її подала.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_2