СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1377/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000035, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який не одружений, не працює, пільг та утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2022 за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2023 несплачену суму штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт строком 50 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , знаходячись біля станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у межах Святошинського району м. Києва, на асфальті знайшов катет, який поклав у праву бокову кишеню кофти, у яку на той час був одягнений, тобто придбав кастет та у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, розпочав носити його при собі, без передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення працівниками правоохоронного органу.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на носіння холодної зброї (кастет) без передбаченого законом дозволу, 23.02.2024, приблизно о 14 год. 50 хв., ОСОБА_3 , утримуючи при собі холодну зброю (кастет), перебуваючи у вестибюлі станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у межах території Святошинського району м. Києва, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у правій боковій кишені його кофти, яка на той час була одягнена на ньому, знаходиться кастет.

Після того, ОСОБА_3 був запрошений до кімнати поліції, що розташована на станції «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де в присутності двох понятих, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , у правій боковій кишені кофти, яка на той момент була одягнена на ньому, виявлено кастет, який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним способом, який ОСОБА_3 носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, 23.02.2024 року, перебуваючи у біля станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у межах території Святошинського району м. Києвазнайшов кастет, який поклав у праву бокову кишеню кофти, у яку на той час був одягнений. Цього ж дня близько 14 год. 50 хв. у вестибюлі станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен»його було зупинено працівником поліції, він повідомив, що має заборонену зброю - кастет, який в подальшому, в присутності понятих, було виявлено та вилучено.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання та обставину, яка обтяжує його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, неодружений, пільг та утриманців не має, раніше судимий, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 30.09.2022 року за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2023 року замінено на 50 годин громадських робіт, які не відбуті, а тому підлягає застосуванню ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання покарань з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 30.09.2022 року за ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2023 року, якою покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень замінено на 50 годин громадських робіт, остаточно визначивши йому покарання, з урахуванням положень ст. 72 КК України, у виді 1 року 6 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1892 грн. 70 коп.

Речовий доказ по справі, а саме кастет, який відноситься до холодної зброї, ударно-дробильної дії, який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів УП в метрополітені ГУНП в м. Києві (квитанція № 007780) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1