ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у кримінальному провадженні №0002687 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.09.2024р.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.09.2024р. задоволено клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на вилучені 06.09.2024 року в ході обшуку на території ТОВ «Нова Гра», місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Я. Мудрого, 78: паллетоупаковочну машину марки «Robopac», модель «Ecoplat plus base frd», із серійним номером № НОМЕР_1 , яку скріплено біркою «Речовий доказ»; заклейщик коробок марки «Robopac», модель «Robotape 50 me», із серійним номером № НОМЕР_2 , яку скріплено біркою «Речовий доказ», шляхом тимчасового позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження речового доказу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а також скасувати арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 вересня 2024 року.

ЄУНСС:725/8535/24

НП:11-сс/822/290/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 309 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Зазначає, що слідчий суддя не повідомив її про розгляд клопотання слідчого про арешт майна і про прийняте рішення їй стало відомо лише 18.09.2024 р., а тому вважає, що пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Вважає, що оскаржуване рішення прийнято на основі документів, які містять ряд процесуальних поршень, суттєво порушують права власника арештованого майна та не може бути обґрунтуванням протиправного обмеження права власності.

Стверджує, що обшук іншого володіння було проведено з порушенням принципу безперервності відеофіксації.

Зауважує, що формальний підхід органу досудового розслідування та протиправне зловживання процесуальними правами підтверджується тим, що слідчий прийняв рішення про залишення арештованого майна на зберіганні уповноваженій особі ТОВ «Нова Гра».

Стверджує, що у законний спосіб набула права власності на майно, а тому безпідставне обмеження права власності є грубим порушенням і підлягає негайному припиненню.

Зазначає і те, що діяльність, яку вона провадить, становить вагоме значення для економіки держави.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, думку ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 _, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а тому строк апеляційного оскарження для такої особи, у відповідності до ч.3 ст.395 КПК України, обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Відповідно до матеріалів судового провадження, та як зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, із рішенням слідчого судді вона ознайомилась - 18.09.2024р., а тому такий строк апеляційний суд вважає не пропущеним.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку колегії суддів, постановляючи ухвалу, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався.

Як вбачається із матеріалів провадження, слідчим відділенням Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002687 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Відповідно до фабули, викладеної у витязі з ЄРДР, в період часу з 07.12.2023 року по 19.04.2024 рік, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , поряд із іншими особами, маючи статус директор ТОВ «Агротранс 2016», юридична адреса м. Київ, вул. Банкова, 2, шахрайським шляхом заволодів майном, чим ТОВ «Агротранс 2016», було заподіяна майнової шкоди на загальну суму 3500000 гривень.

Згідно з ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.08.2024 р. групі слідчих було надано дозвіл на проведення обшуку іншого володіння, а саме: ТОВ «Нова Гра», за адресою м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 78, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення можливого кримінального правопорушення, відшукання та вилучення предметів можливого кримінального правопорушення.

06.09.2024 р. у ході проведеного обшуку на підставі вказаної вище ухвали слідчого судді було вилучено: паллетоупаковочну машину марки «Robopac», модель «Ecoplat plus base frd», із серійним номером № НОМЕР_1 , яку скріплено біркою «Речовий доказ», заклейщик коробок марки «Robopac», модель «Robotape 50 me», із серійним номером № НОМЕР_2 , яку скріплено біркою «Речовий доказ».

Постановою слідчого від 06.09.2024 року вилучене у ході обшуку майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

На переконання колегії суддів, на даному етапі досудового розслідування є підстави вважати, що вилучене майно відповідає критерію речових доказів та може мати юридичне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою їх збереження.

Доводи про те, що вилучене майно належить ОСОБА_6 не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку проведеному обшуку у рамках даного кримінального провадження, оскільки на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують законних та вмотивованих висновків слідчого судді щодо наявності обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

Водночас, переглядаючи рішення слідчого судді місцевого суду в частині визначеного способу накладення арешту, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя не в повній мірі врахував положення п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, якими передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, пояснення ОСОБА_6 , а також на матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що ризикам, передбаченим у ч.1 ст.170 КПК України, можливо запобігти, задовольнивши клопотання слідчого частково, шляхом накладення арешту на вилучене майно із забороною його відчуження.

Застосування саме такого способу арешту, в даному випадку, буде найменш обтяжливим та є виправданим і не призведене до будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 2 ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити частково, а оскаржену ухвалу слідчого судді - скасувати та постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.09.2024р. про накладення арешту на майно скасувати.

Клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно: паллетоупаковочну машину марки «Robopac», модель «Ecoplat plus base frd», із серійним номером № НОМЕР_1 ; заклейщик коробок марки «Robopac», модель «Robotape 50 me», із серійним номером № НОМЕР_2 , які знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Я. Мудрого, 78, шляхом заборони їх відчуження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3