УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000157 від 07.09.2022, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 27.08.2024 на планшет марки Lenovo із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки iPhone13, модель НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , IMEI86465, із встановленою сім-карткою з номером НОМЕР_3 , системний блок НР CZC4043Z70.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в матеріалах кримінального провадження №00000157 відомості про яке внесено до ЄРДР ще 07.09.2022, стосовно майна, на яке накладено арешт, не існує будь яких підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення кримінального правопорушення, а тому вважає, що арешт накладено не правомірно. Також вказує, що арешт на його електронні пристрої був накладений необґрунтовано, оскільки вся опублікована ним інформація знаходиться у відкритому загальному доступі на його сторінці « ОСОБА_5 » в соцмережі «Фейсбук». Крім того зазначає, що жодного логічного захисту на його пристроях, які були вилучені органом досудового розслідування, не було встановлено, тому у слідчого були відсутні підстави для вилучення майна, оскільки він мав можливість дослідити їх вміст на місці проведення обшуку.

ОСОБА_4 в судовому засідання повністю підтримав клопотання, просив його задоволити з викладених у ньому підстав. Додатково зазначив, що вилучене у нього майно не може підпадати під визначення «речові докази» в даному кримінальному провадженні, оскільки речовими доказами, на його думку, є публікації на веб-сайті « ОСОБА_5 », тому вважає, що прокурор, слідчий повинен був звернутися з клопотанням про накладення арешту саме на веб-сайт, а не на його гаджети.

Слідчий в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказавши, що вилучене в ході обшуку майно, у рамках кримінального провадження №00000157 від 07.09.2022, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки являється засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим з метою збереження речових доказів на нього накладено арешт, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 27.08.2024, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що СВ ІНФОРМАЦІЯ_1 проводиться досудове розслідування кримінального провадження №00000157 від 07.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

21.08.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в останнього вилучено планшет марки Lenovo із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки iPhone13, модель НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , IMEIНОМЕР_4, із встановленою сім-карткою з номером НОМЕР_3 , системний блок НР CZC4043Z70

Того ж дня зазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 27.08.2024 за результатами розгляду клопотання слідчого, накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку вищевказане майно. Слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вилученого майна, як таке, що відповідно до постанови слідчого від 21.08.2024 є речовим доказом, та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, в ході апеляційного розгляду 19.09.2024 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27.08.2024 встановлено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 , відповідає критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Так, на вилучених речах може міститися інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення,фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що на даний час продовжує існувати необхідність у проведенні відповідних слідчих дій для перевірки та встановлення даних, які містяться на вказаних планшеті, мобільному телефоні та системному блоці.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя при вирішення питання про арешт майна, дійшов правильного висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на майно, яке є засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та доказом у кримінальному провадженні, а не застосування арешту, могло призвести до його знищення, приховування, відчуження або настання інших наслідків, які перешкодили б кримінальному провадженню.

Доказів, що арешт майна накладено необґрунтовано та/чи, що в застосовуванні арешту відпала потреба, як це встановлено ст. 174 КПК України, у клопотанні ОСОБА_4 не наведено, та не здобуто під час його розгляду, тому підстав для скасування арешту майна слідчий суддя не вбачає, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що також унеможливлює скасування вказаного заходу.

Окрім того, під час розгляду клопотання також встановлено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження №00000157 постановою слідчого від 13.09.2024 призначено судову лінгвістичну експертизу, проведення якої доручено експерту експертного сектору ІСТЕ СБУ в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказану експертизу на даний час не проведено та її висновок матиме важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, із врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 100, 170-173, 174, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні №00000157 від 07.09.2022 кримінальному провадженні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1