Дата документу 24.10.2024 Справа № 314/1941/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1027/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/1941/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою місцевого суду задоволено клопотання прокурора та кримінальне провадження, внесене 01.10.2015 року до ЄРДР за №00001573 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.384, ч.2 ст.190 КК України, закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК.

В апеляційній скарзі потерпіла просила ухвалу скасувати та направити справу у Запорізьку окружну прокуратуру для продовження її розслідування. Свої вимоги мотивувала тим, що саме внаслідок дій лікаря-психіатра Вільнянської лікарні ОСОБА_8 її було позбавлено права власності на будинок. Орган досудового розслідування взагалі не досліджував обставини постановлення психіатричного діагнозу померлої ОСОБА_9 , зокрема Акту посмертної судово-психіатричної експертизи №78 від 09.02.2015 року та висновку судово-психіатричної експертизи №974 від 25.11.2015 року Органом досудового розслідування проігноровано наявність запису лікаря-психіатра ОСОБА_8 з печаткою у картці у рекомендаційній формі щодо необхідності повторної консультації психіатра, а також цинічні пояснення ОСОБА_8 у суді. На всі запитання представника позивача (зацікавленої сторони у поясненнях) ОСОБА_8 або не могла взагалі відповісти, або не могла нічого конкретизувати. Експерти не дали належну оцінку тому факту, чому лікар-психіатр ОСОБА_8 окреслила саме «грубе» зниження пам`яті у ОСОБА_9 , а також тому, що означає «нездатність до засвоєння нового матеріалу». Експерти не дали належної оцінки тому, що ОСОБА_9 ніколи не перебувала на обліку чи обстежувалась у психіатра. За твердженнями самих експертів деменція має тривалий перебіг, але період у 50 календарних днів не можна вважати тривалим. Діагноз «деменція судинна» встановлюється не менше ніж через 6 місяців при систематичному спостереженні за пацієнтом. Експерти не визначили ступінь деменції, кожний з яких відзначається певними особливостями. Сумнівність експертиз №78 та №974 підтверджується також висновком експерта №17 від 15.10.2016 року, з якого випливає, що акти експертиз викладені не професійно, із порушенням чинного законодавства, штучно створюють образ психічної неповноцінності ОСОБА_9 , діагноз поставлено безпідставно. Крім того, органом досудового розслідування не досліджено внесення шляхом ручного допису лікарем-психіатром ОСОБА_8 у медичну амбулаторну картку хвороби церебральний атеросклероз, яким ОСОБА_9 не хворіла та який діагностується лише спеціальною апаратурою, а не візуальним оглядом; не оцінено відповідь Департаменту охорони здоров`я Запорізької ОДА від 10.11.2015 року №04.ш/957 з висновком клініко-експертної комісії Департаменту здоров`я Запорізької ОДА від 28.10.2015 року, яка не підтвердила діагноз ОСОБА_9 про судинну деменцію. Орган досудового розслідування повинен був притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які звели наклепи на ОСОБА_9 про її психічну неповноцінність, а їх поведінка має ознаки шахрайства з метою заволодіння її будинком, що підтверджується показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , відповіддю депутата Вільнянської міськради ОСОБА_24 та заявами сусідів та знайомих від 19.01.2020 року з підписом 19 чоловік та від 06.12.2023 року з підписом 4 чоловік, які направлялися на адресу слідчого. Також до кримінально відповідальності за ст.ст.358, 384 КК повинні бути притягнуті експерти в галузі психіатрії ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 . Крім того, зазначила, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження від 13.11.2023 року та від 30.04.2024 року є однаковими, проте суд виніс різні ухвали, відмовивши у задоволенні клопотанні від 13.11.2023 року, а клопотання від 30.04.2024 року задовольнив.

Заслухавши доповідь судді, потерпілу, яка повністю підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю та ухвалити нову ухвалу.

За приписами статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК, суд першої інстанції належним чином наведених вище вимог закону не дотримався.

Положення ч.4 ст.38 КПК передбачають, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом в тому числі з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Провадження може бути закритим після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки прокурором всіх зібраних та перевірених доказів, а отже п.3-1 ч.1 ст.284 КПК не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Аналіз норми п.3-1 ч.1 ст.284 КПК свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умови не встановлення особи, яка його вчинила, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Проте суд першої інстанції не дотримався вказаних норм закону та дійшов передчасного висновку про задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК.

Як вбачається з клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, 30.09.2015 року до Вільнянського РВ надійшло повідомлення від ОСОБА_31 про те, що медичні документи її матері були підроблені. Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 01.10.2015 року за №00001573 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК.

10.04.2017 року до Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області надійшло звернення від ОСОБА_31 щодо протиправних дій лікаря-психіатра КУ «Вільнянська центральна районна лікарня» ОСОБА_8 , що призвело до складання завідомо неправдивих висновків судово-психіатричних експертиз матері заявниці ОСОБА_9 , які були подані до Вільнянського районного суду. Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 10.04.2017 року за №00000420 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК.

03.04.2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК, стосовно заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом майном ОСОБА_7

08.04.2020 року вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження під №00001573.

Прокурор вважав, що в ході проведення досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальні правопорушення, не встановлена, враховуючи, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень минуло більш, ніж 5 років, й таким чином, закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків та нетяжкого злочину, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що клопотання прокурора, а разом з ним й оскаржувана ухвала місцевого суду, не містять висновків про доведеність наявності самої події вчинення невстановленими особами (особою) кримінальних правопорушень та про їх юридичну кваліфікацію. Зокрема під час досудового розслідування не встановлено чи дійсно були підроблені медичні документи на ім`я ОСОБА_9 , чи є висновки судово-психіатричних експертиз ОСОБА_9 завідомо неправдивими та чи мало місце заволодіння майном ОСОБА_7 шахрайським шляхом, тобто не встановлено наявність чи відсутність складів передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.384, ч.2 ст.190 КК кримінальних правопорушень.

Не встановивши цих обставин, у суду були відсутні підстави для закриття кримінального провадження за п.3-1 ч.1 ст.284 КПК. Адже не встановивши сам факт вчинення кримінального правопорушення, кримінальне провадження мало бути закрито з підстав передбачених п.1 або п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність закриття кримінального провадження №00001573 від 01.10.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.384, ч.2 ст.190 КК, досудове розслідування у якому було розпочате за заявами ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2024 року про задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження, внесеного 01.10.2015 року до ЄРДР за №00001573 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.384, ч.2 ст.190 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного 01.10.2015 року до ЄРДР за №00001573 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.384, ч.2 ст.190 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4