Справа № 234/7543/20
Провадження № 1-в/175/133/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника відділу №10 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївський, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про розстрочку засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несплаченої суми штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 начальник відділу №10 ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу на підставі ч.3 ст.26 КВК України.

Подання обґрунтовано тим, що 26.10.2020 року до органу пробації надійшов вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16.07.2020 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., однак станом на 08.08.2024 року уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженого документа про сплату штрафу.

Відділ пробації неодноразово звертався до суду для вирішення питання про розстрочку несплаченої суми штрафу або заміну покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно, однак у задоволенні подання щоразу було відмовлено. Також двічі до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області були направлені матеріали у відношенні ОСОБА_5 для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 389 КК України, у зв?язку з ухиленням засудженого від сплати штрафу, проте кримінальні провадження №0000529 від 15.12.2023 та №0000234 від 28.06.2024 були закриті на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За наявною інформацією 26.09.2023 ОСОБА_5 було засуджено Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 85000,00 грн. та ухвалою суду від 29.05.2024 несплачену суму штрафу було розстрочено на 10 місяців, проте жодного платежу ОСОБА_5 не здійснив, у зв`язку з чим до суду спрямовано подання на підставі ч.4 ст. 26 КВК України, щодо вирішення питання про заміну несплаченої ми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Зі слів засудженого ОСОБА_5 ним не сплачено штраф призначений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16.07.2020 у розмірі 850 грн. із-за скрутного матеріального становища, так як він не працює, на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебуває, будь-які види державної допомоги не отримує, живе за рахунок батьків та нестабільних заробітків, у зв?язку з чим він звернувся до органу пробації з проханням направити матеріали до суду для розстрочки сплати штрафу на 5 місяців.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення подання, з огляду на його необґрунтованість.

В судове засідання представник органу пробації та ОСОБА_5 не з`явилися, будучи повідомленими належним чином.

Суд вважає можливим вирішити дане клопотання у відсутності засудженого ОСОБА_5 та представника органу пробації, відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.537, ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в порядку, передбаченим ч.2 ст. 539 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Як встановлено судом, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16.07.2020 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., однак до теперішнього часу штраф ОСОБА_5 не сплачено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом 2 (двох) років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Оскільки вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16.07.2020, яким засудженому ОСОБА_5 було призначено покарання у вигляді штрафу, набрав законної сили 18.08.2020, то з дати набуття чинності обвинувальним вироком минуло більше ніж 2 роки.

Суд при цьому враховує, що ст.80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюються імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Частиною 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У ч.4 ст.80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Данні, які містяться в матеріалах подання про невиконання засудженим покарання у виді штрафу свідчать лише про те, що він з часу набрання вироком законної сили не сплатив штраф добровільно, натомість, кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 389 КК України закриті, у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку, строк давності виконання вироку сплив 18.08.2022, а новий злочин передбачений ч.1 ст.204 КК України, за який його засуджено вироком Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2023 вчинив лише в лютому 2023 року, а отже підстав зупинення або переривання перебігу строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , що передбачені ч. 3, 4 ст. 80 КК, судом не встановлено.

Зазначене свідчить про наявність законних підстав для звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Краматорського міського суду Донецької області від 16.07.2020, а тому у задоволенні подання про розстрочку засудженому ОСОБА_7 несплаченої суми штрафу необхідно відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника відділу №10 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївський, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про розстрочку несплаченої суми штрафу- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1