15.11.2024 року м. Житомир
Богунський районний суд м.Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,-
11 вересня 2024 року о 19 годині 05 хвилин ОСОБА_6 перебував біля приміщення буд. АДРЕСА_2 та який належить його матері ОСОБА_5 .
В цей час та місці, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з вітчимом ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_5 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного знищення майна, що належить ОСОБА_5 , а саме, вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел та за вказаних обставин ОСОБА_6 , переслідуючи мету умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, розуміючи протиправність своїх дій, підійшов до вищевказаного будинку, де тримаючи в руках виготовлені самостійно дві скляні пляшки, заповнені саморобною легкозаймистою речовиною на основі легкозаймистої суміші - «Коктейль Молотова», за допомогою сірників підпалив легкозаймисті суміші та кинув в сторону віконної рами 2 поверху будинку.
Внаслідок вказаного підпалу вогнем було знищено два металопластикові вікна та пошкоджено москітну сітку, чим завдано майнову шкоду на загальну суму 15 000 грн.
Також отримана згода потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на укладення угоди про визнання винуватості.
З даної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст.194 КК України, як дії, які виразились в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу.
Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме:
- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 76, 91-1 КК України.
Також отримана згода обвинуваченого на призначення даного покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, які роз`яснені сторонам.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню з таких підстав.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та просив суд затвердити вказану угоду, призначивши узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просив її затвердити.
Прокурор у судовому засіданні заявив, що укладення угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК та КК України, а тому, вважає за можливе її затвердити та призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди покарання.
Потерпілі проти затвердження угоди не заперечували.
Суд, заслухавши сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної угоди.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 373-374, 394, 474, 475, 615 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи.
На підставі ч. 2 ст. 76, ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальні заходи та покласти на нього такі обов`язки:
-заборона наближатися на відстань ближче, ніж 200 метрів до місця, де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть постійно та тимчасового проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;
-заборона листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;
-пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Речові докази: DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження;
футболку блакитного кольору з биркою з надписом «POLO» розміром XXL, спортивні штани чорного кольору з принтом білого кольору та биркою з надписом «Street Mear», капці зеленого кольору з надписом «TAPMAL» - повернути ОСОБА_6 ;
частини (уламки) скла з нашаруванням невідомої речовини, зразки ґрунту, (уламки) скла з нашаруванням невідомої речовини, шматок дерев`яної дошки довжиною близько 0,5 м., шматки пінопласту зі слідами обвуглення, поліетиленовий пакет рожевого кольору, змиви з рук знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8