УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурор першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 220 230 000 000 000 46 від 17.01.2023,

в с т а н о в и в :

Прокурор першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 000 46 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч.2 ст. 199, ч.3 ст.229 КК України, про накладення арешту на мобільні телефони, які були вилученні за результатом проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 та які належать ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 від 17.01.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудовим слідством отримано інформацію щодо діяльності групи осіб, які причетні до незаконного переміщення через державний/митний кордон України отруйних речовин, а також продукції хімічної групи, не зареєстрованої у відповідних державних органах України, для потреб сільського господарства, промисловості, витік яких у вільний обіг може завдати шкоди життю і здоров`ю населення та навколишньому середовищу, що створює загрозу державній безпеці України.

Встановлено, що організатором вищевказаної протиправної діяльності є громадянин України: ОСОБА_6 уродженець м. Ульянівка, Ульянівського району, Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (власник: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), періодично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (власник: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ).

Реалізацію вищезазначеної фальсифікованої продукції в різних регіонах України здійснюють наступні громадяни України: ОСОБА_8 , уродженець м. Жашків, Жашківського району, Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ІПН: НОМЕР_3 , приватний підприємець, ФОП ОСОБА_8 , АДРЕСА_6 (знаходиться у приватній власності ОСОБА_8 )

17.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Max IMEI: НОМЕР_4 , з номером телефону НОМЕР_5 та мобільний телефон Redmi 9T IMEI: НОМЕР_6 з номером телефону НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_5 , на яких наявне листування з фігурантами кримінального провадження, а також інформація про обставини вчинення цього та інших кримінальних правопорушень.

Постановою слідчого від 17.09.2024 вказані мобільні телефони визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000046 від 17.01.2023.

З метою забезпечення збереження речового доказу, прокурор просив накласти арешт на мобільні телефони, які належать ОСОБА_5 , що були вилучені 17.09.2024 за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор доводи свого клопотання підтримав та просив задовольнити вказуючи, що на даний час здійснюється перевірка вилучених телефонів на наявність інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи його не обґрунтованим та відсутніми підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України, для накладення арешту на майно, що було вилучене за результатом проведення обшуку, також наголошувала, що власник вилученого майна не має будь-якого статусу у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши прокурора, представника власника майна, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 від 17.01.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 229 КК України.

17.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Max IMEI: НОМЕР_4 , з номером телефону НОМЕР_5 та мобільний телефон Redmi 9T IMEI: НОМЕР_6 з номером телефону НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_5 . Постановою слідчого від 17.09.2024 вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000046 від 17.01.2023.

Постановою слідчого від 17.09.2024 вказані мобільні телефони визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000046 від 17.01.2023.

Обґрунтовуючи підстави для накладення арешту прокурор вказує, що вилученні мобільні телефони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки містять листування з фігурантами кримінального провадження, а також інформація про обставини вчинення цього та інших кримінальних правопорушень, а необхідність накладення арешту виникла для забезпечення збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилученні за результатом проведення обшуку речі підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто має ознаки речового доказу, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження в рамках якого здійснюється досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вказане майно може бути прихованими, пошкодженими, зіпсованими чи знищеними, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Доводи представника власника майна не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами клопотання, які на даній стадії вказують на ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч.2 ст. 199, ч.3 ст.229 КК України, а вилучені речі можуть містити відповідні данні, які у подальшому можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Max IMEI: НОМЕР_4 , з номером телефону НОМЕР_5 та мобільний телефон Redmi 9T IMEI: НОМЕР_6 з номером телефону НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_5 , що були вилучені 17.09.2024 за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: