ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3359/24 Справа № 991/8131/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

23 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 (визначена головуючим по справі суддею на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024 року), перевіривши подану захисником ОСОБА_3 апеляційну скаргу у інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 , вимогам ст.ст.392-396 КПК України ,-

встановила :

21 жовтня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 у інтересах підозрюваного за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28-ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.27, ч.3 ст.384, ч.3 ст.27 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.27-ч.3 ст.309 КК України ОСОБА_4 , яка подана на вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року.

Зазначеним вироком ; остання визнана винуватою за ч.3 ст.365-2 КК України, із призначенням узгодженого сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, пов`язаною із наданням публічних послуг на 1 рік, без конфіскаціїї майна, та звільненням ОСОБА_6 , відповідно до ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить про поновлення пропущеного ним строку апеляційного оскарження зазначеного вище вироку суду першої інстанції як пропущеного із поважних підстав

(апелянт дізнався про існування вироку суду лише із змісту клопотання слідчого про продовження строків досудового розслідування щодо ОСОБА_4 та отримав копію клопотання слідчого лише 12.09.24 року) та скасування вироку суду.

Захисник посилається на те, що його підзахисний ОСОБА_4 хоча і не був учасником судового провадження щодо ОСОБА_6 , однак, у даному випадку має право захищати свої права і свободи як особа, інтересів яких стосується вирок. Зокрема, зміст інкримінованих ОСОБА_6 дій (які є встановленими і у оскаржуваному вироку суду) по зловживанню нею своїми повноваженнями як експерта під час складання висновку інженерно-технічної судової експертизи від 20.03.2017 року, який згодом вплинув на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.17 року про відмову у задоволенні позову заступника Генерального прокурора України про визнання права власності на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова довжиною 1433 км за державою України повністю кореспондується за змістом із оголошеною підозрою ОСОБА_4 за ч.3 ст.365-2 КК України.

Слідчий, крім того, у клопотанні про продовження строку досудового розслідування, у обгрунтування доводів щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, прямо посилається на існування вироку Баглійського райсуду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року.

Таким чином, апелянт вважає, що у даному випадку суд повинен був, відповідно до п.3 ч.7 ст.474 КПК України, відмовити у затвердженні угоди як такої, що порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшла наступного висновку.

Ст.393 КПК України наводить вичерпний перелік осіб, які мають право подавати апеляційні скарги на судові рішення (вироки та ухвали), ухвалені щодо них за результатами судового розгляду матеріалів кримінальних проваджень.

Відповідно до викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати ККС у складі ВС від 30 липня 2024 року правової позиції у справі №552/6085/23, висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.05.2020 року у справі №639/2837/19, суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст.398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначені такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють

апеляційному суду (судді-доповідачеві) із упевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватись прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Крім того, вирок, ухвалений на підставі угоди стосовно однієї із декількох осіб, не має преюдиціального значення для кримінального провадження стосовно інших осфіб та не є доказом винуватості цих осіб (судові рішення ККС ВС у справах №991/2288/21, 554/8321/23,991/6004/21,686/26679/19).

Як убачається із змісту вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року, суд була затверджена укладена 18.04.2024 року угода про визнання винуватості між прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою за ч.3 ст.365-2 КК України ОСОБА_6 .

Зокрема, ОСОБА_6 визнала себе винною у вчиненні дій по зловживанню нею своїми повноваженнями як експерта під час складання висновку інженерно-технічної судової експертизи від 20.03.2017 року, який згодом вплинув на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.09.17 року про відмову у задоволенні позову заступника Генерального прокурора України про визнання права власності на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова довжиною 1433 км за державою України .

Текстом затвердженої угоди і вироком суду не встановлена жодна причетність до встановлених дій експерта ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_4 та відсутнє прізвище останнього, тобто, ця особа не є підозрюваною або обвинуваченою у межах саме цього кримінального провадження і його, відповідно, не можна ідентифікувати.

Таким чином, вирок Баглійського райсуду м.Дніпродзержинська Дніапропетровської області від 18.04.2024 року не можна вважати таким, що стосується інтересів підозрюваного ОСОБА_4 і стосується його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Отже, суддя-доповідачка вважає за необхідне, діючи на підставі ч.3 ст.399 КПК України, повернути захиснику ОСОБА_3 його апеляційну скаргу із додатками.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.399 КПК, суддя

ухвалила :

Повернути апеляційну скаргу, подану захисником ОСОБА_3 у інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на

вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідачка: ОСОБА_2