У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/631/24 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2024 року, у клопотанні слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженому прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0001738 від 01.09.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, - відмовлено.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання слідчого та про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, а саме у виді домашнього арешту, - задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 29 жовтня 2024 року включно.

Зобов`язано ОСОБА_7 виконувати певні обов`язки.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначила, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки ч. 4 ст. 186 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що він надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, а клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 повністю, та обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та покарання, яке загрожує йому у разі доведення його вини, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, а саме: раніше не судимий, має позитивну характеристику, має на утриманні двох малолітніх дітей, та беручи до уваги повне визнання вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, повернення потерпілому викраденого майна, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, тому до підозрюваного належить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначив, що слідчий суддя прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не вірно застосував норми кримінального процесуального законодавства. Вказує, що доводи прокурора належним чином слідчим суддею не взято до уваги, не оцінено та в повній мірі не спростовано, разом з тим не враховано те, що підозрюваний офіційно ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей на утриманні не має, його матеріальний стан є незадовільним, отже єдиним джерелом доходу може бути вчинення протиправної діяльності. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що 01.09.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП в Закарпатській області, а 02.09.2024 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Також під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про яке 01 вересня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001738.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

У матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії і таких даних не надано стороною обвинувачення, як у суді першої, так і апеляційної інстанції, а тому за вказаних обставин слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваного може забезпечити інший більш м`який запобіжний захід, тобто не пов`язаний із взяттям підозрюваного ОСОБА_7 під варту, зокрема цілодобовий домашній арешт без застосування засобів контролю, поклавши на нього відповідні обов`язки:

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на підозрюваного ОСОБА_7 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду по даному кримінальному провадженні за першою вимогою; не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи; носити електронний засіб контролю (у випадку наявності останнього).

Як вбачається із матеріалів судового провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий та прокурор не довели того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів контролю, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який загрожує йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; підозрюваний не має соціально сталих зв`язків по місцю проживання, не має постійного місця роботи, не одружений, дітей на утриманні не має, а також те, що матеріальний стан ОСОБА_7 є незадовільним, отже єдиним джерелом доходу може бути вчинення протиправної діяльності, колегія суддів вважає такими, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 після обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та до цього часу виконує покладені на нього обов`язки.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом також не встановлено, та прокурором не надано будь-яких відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_7 вже після застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, ухилявся від органу досудового розслідування, вчинив інше кримінальне правопорушення чи продовжив кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому висновок слідчого судді про обрання саме такого запобіжного заходу є обґрунтованим.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Інші посилання апелянта також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

Окрім того, 27.09.2024 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано до Ужгородського міськрайонного суду для розгляду по суті.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів контролю, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: