10.10.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/869/24
Провадження № 1-кп/533/113/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000483 від 23.07.2024 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рибалки Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, освіта професійно-технічна, офіційно непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

У С Т А Н О В И В

Статтею 1 Закону України «Про Оборону України» від 06.12.1991 року, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема з 05 годин 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 днів згідно з Указом Президента №451/2023 від 26.07.2023, з 05 годин 30 хвилин 16 листопада 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента №734/2023 від 06.11.2023 року, з 05 годин 30 хвилин 14 лютого 2024 року на 90 діб згідно Указу Президента України №49/2024 від 05.02.2024 року, 05 годин 30 хвилин 14 травня 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента №271/2024 від 06.05.2024 року, Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024 року з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, яка в подальшому не одноразово продовжувалася, зокрема з 16 листопада 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента №735/2023 від 06.11.2023 року, з 14 лютого 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента України №50/2024 від 05.02.2024 року , з 14 травня 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента України №272/2024 від 06.05.2024 року, Указом Президента України №470/2024 від 23.07.2024 року з 12 серпня 2024 року на 90 діб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Частиною 9, 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

- допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

- призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

- військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно ч.1 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» покладає на громадян такі обов`язки:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період ( абзац другий частини першої статті 22

- під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_1 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч.3 ст.22);

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). (абз.1 ч.5 ст.22).

Перелік зобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації визначений ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Далі встановлено, що 16.05.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_3 перебуваючи на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби.

18.07.2024 провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на виконання вимог ст.65 Конституції України, ч.9 ст.1, ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України №469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» доведено зміст та вручено повістку обвинуваченому ОСОБА_3 про необхідність останньому з`явитися о 17 годині 00 хвилин 22.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки до військової частини НОМЕР_2 у зв`язку зі призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період. У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_3 був внесений у поіменний список військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_6 у команду НОМЕР_2 .

Однак, у подальшому, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, не маючи

права на відстрочку, з метою ухилення віл призову у зв`язку з оголошенням мобілізації на особливий період, та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації на особливий період, свідомо не прибув 22.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для відправлення у військову частину НОМЕР_2 . Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та порушив ст.65 Конституції України, Указ Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», Указ Президента України від 23.07.2024 №469/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, відповідно до вказаного обвинувачення, у вчиненому щиро розкаявся.

Окрім цього, прохав врахувати те, що у зв`язку з мобілізацією, старший брат вже перебуває в лавах ЗСУ. На даний час, працює неофіційно, отримує заробітну плату в розмірі 1500,00 грн на тиждень. Завдяки заробітку утримує матір, яка постійно хворіє та двох неповнолітніх сестер.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та обставини кримінального правопорушення визнав повністю, суд вважає недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, досліджувати докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, а саме в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період і його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.336 КК України.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на утриманні перебуває хвора матір та двоє неповнолітніх сестер.

Обставини, які обтяжують покарання органом досудового слідства не встановлено.

Окрім цього, вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінального правопорушення згідно зі ст. 12 КК України яке відноситься до нетяжкого злочину (ст. 336 КК України);

- особу винного - його вік, сімейний стан, перебування на його утриманні малолітніх дітей, не перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, відсутність негативних характеристик за місцем проживання;

- відсутність судимостей.

Далі судом встановлено, що згідно з досудовою доповіддю результати оцінки обвинуваченого показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Уповноважений орган пробації уважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе.

На думку уповноваженого органу пробації, зважаючи на виявленні фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільно, крім обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З врахуванням викладеного та положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, наявність пом`якшуючих обставин та відсутності обставин які обтяжують покарання, думку прокурора, який не наполягав на реальному відбутті покарання, суд вважає, що необхідно обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосування ст.75 КК України та покладення обов`язків згідно п.п.1 і 2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для перевиховання та запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Також, суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, не надає засудженому право на відстрочку від мобілізації під час іспитового строку за дане кримінальне правопорушення, яке не є тяжким чи особливо тяжким злочином.

Окрім цього, перебування обвинуваченого на волі під наглядом органу пробації під час встановленого судом іспитового строку, на думку суду, не створить значної суспільної небезпеки, тому зважаючи на визнання вини обвинуваченим та його каяття, обвинувачений зможе продемонструвати своє виправлення під час іспитового строку і без ізоляції від суспільства у разі повторного призову.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого на стадії розгляду кримінального провадження не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

В порядку ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п.п.1 і 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1