13.09.2024
Справа № 642/5138/24
Провадження № 1-кп/642/616/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 10.08.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження №0000113 від 10.08.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 28.08.2024 дане кримінальне провадження надійшло в провадження судді ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, предбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України. В обґрунтування заявленого клопотання вказав, що інкриміноване кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, на даний час минуло більше чотирьох років.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене захисником ОСОБА_5 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того, після роз`яснення судом підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на задоволенні клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 проти клопотання адвоката ОСОБА_5 заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, що потерпілий має намір подати цивільний позов. Крім того, просив суд провести судове слідство, винести вирок та розглянути цивільний позов.

Потерпілий ОСОБА_6 думку свого представника підтримав, заперечував щодо закриття кримінального провадження, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 просив відмовити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши клопотання захисника, позицію обвинуваченого, думку потерпілого та його представника, прокурора, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, виходячи із наступного.

Відповідно до обвинувального акта, 09 серпня 2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вийшов на спільне подвір?я будинку АДРЕСА_1 де знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у положенні сидячи на стільці. ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до раніше знайомого йому ОСОБА_6 , і знаходячись у положенні стоячи, штовхнув останнього, так що той впав на на землю та вдарився головою, ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії на спричинення тілесних ушкоджень наніс кулаками обох рук по черзі не менше 5 ударів в область голови ОСОБА_6 , після чого сів на нього зверху та продовжив наносити удари кулаками обох рук в область тулубу та голови.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта №09-3292/2020 від 27.10.2020, було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закрита тупа травма лицьового черепу у вигляді перелому носової кістки із наявністю зовнішніх ушкоджень: садна на лівому скаті носу в верхній третині, забита рана на межі потиличної та тім?яної ділянки, садна на лівій щоці, на межі лобної та правої скроневої ділянки, в тім?яній ділянці ліворуч, на правому плечі в нижній третині по зовнішній поверхні, у основи 1 пальця лівої кисті по тильній поверхні, в проекції голівки лівої променевої кістки по тильній поверхні, по лівій боковій поверхні тулубу у краю реберних дуг, на лівому плечі по задній поверхні в верхній третині, по задній поверхні тулубу в проекції лівої лопатки, в поперековій ділянці праворуч, на правій гомілці верхній третині по зовнішній поверхні.

Встановлена у ОСОБА_6 закрита тупа травма лицьового черепу у вигляді перелому носової кістки із наявністю садна в цій ділянці належить до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ за собою короткочасний розлад здоров?я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.95.

Забита рана та садна викликали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - протупку передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 2 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1, 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено: якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у відповідності до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Будь-яких даних про зупинення перебігу давності суду не надано. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому будь-яких заперечень щодо закриття кримінального провадження останній не заявив.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 09.08.2020 року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами кримінального провадження, станом на день розгляду цього клопотання, з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, пройшло більше чотирьох років, з урахуванням, що протягом цього строку ОСОБА_4 не вчинив нового кримінального правопорушення та враховуючи вимоги про зупинення та переривання строків.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, яка є нереабілітуючою, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

Також суд зазначає, що за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень Закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання останнім своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання (Вказане узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18).

Крім того, суд приймає до уваги, що право на звільнення від кримінальної відповідальності є безумовним при дотриманні встановлених обставин, до яких ні КК України, ні КПК України не віднесено визнання вини.

При цьому обвинувачений, якому судом детально роз`яснено підставу звільнення від відповідальності, а також його право на розгляд справи незалежним та безстороннім судом, наполягав на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною - на підставі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за наявності його згоди буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушенняст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, необхідно покласти на рахунок держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 необхідно залишити без розгляду.

В той же час, судом роз`яснюється, що відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України, зокрема - особа, цивільний позов якої залишено без розгляду в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Даних щодо наявності речових доказів у кримінальному провадженні прокурором не надано.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити кримінальне провадження №0000113 від 10.08.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2ст. 125 КК України, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49Кримінального кодексуУкраїни у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13.09.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1