Провадження №1-кс/201/5381/2024
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 03 квітня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015), ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000224 від 03 квітня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10 листопада 2015 року), ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні забезпечується Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші учасники злочинної організації, будучи об`єднані єдиним злочинним умислом, в період часу з 05 червня 2018 року по 19 червня 2018 року протиправно заволоділи майном ТОВ Завод «Спецлит`є», яке увійшло до статутного фонду ТОВ «ДП Спецлит`є», що еквівалентно 30 % розміру статутного фонду підприємства, які належать потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 1 959 558, 34 грн., та 19% розміру статутного фонду підприємства, які належать потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 1 241 053, 62 грн., а всього на загальну суму 3 200 611, 96 грн., що у більше ніж 3 946 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, вчинені службовою особою з використанням службового становище, що спричинило тяжкі наслідки, а також вчинили дії спрямовані на легалізацію такого майна, тобто вчинили правочини з майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів, а також вчинили дій, спрямовані на приховання незаконного походження такого майна, володіння ним, прав на таке майно, а так само набуття, володіння та використання майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчиненого злочинною організацією, що заподіяло матеріальну шкоду потерпілим на вказану суму.

Крім того, учасники злочинної організації, до складу якої увійшли

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 як організатори, та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 як учасники злочинної організації, після успішного протиправного заволодіння майном ТОВ Завод «Спецлит`є»,

що увійшло до статутного фонду ТОВ «ДП Спецлит`є», та його подальшої легалізації, в період часу з червня 2018 по 2023 роки стали незаконно використовувати майно вказаного товариства та отримувати прибутки фактично від господарської діяльності ТОВ «ДП Спецлит`є».

Для цього, організатори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 створили в месенджері «WhatsApp» групу під назвою «Медяшники», до якої також включили ОСОБА_13 , та всі разом займались організацією подальшої господарської діяльності ТОВ «ДП Спецлит`є».

Крім цього організатори та виконавці злочинного плану, вчинюваних злочинною організацією кримінальних правопорушень, розподілили між собою ролі (функції) наступним чином:

Як організатори злочинної організації ОСОБА_4

та ОСОБА_5 :

- разом із ОСОБА_6 здійснювали загальне керівництво діяльності злочинної організації;

- підшукали осіб, які повністю визнаватимуть їх організаційну роль, погоджуються залучати інших осіб для заняття злочинною діяльністю;

- розробили план скоєння злочинів, розподілили між учасниками злочинної організації функції, спрямовані на досягнення злочинного плану, слідкували

за дотриманням злочинного плану учасниками організації;

- об`єднували дії та розподіляли обов`язки між іншими співучасниками злочинної організації, яких залучали з чітким визначенням ролей при вчиненні кримінальних правопорушень;

- керували та координували дії співучасників кримінальних правопорушень при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри;

- організували реєстрацію кримінального провадження, шляхом подання ОСОБА_4 заяви про вчинення кримінального правопорушення, під час досудового розслідування у якому необхідно було отримати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно та корпоративні права ТОВ «ДП Спецлит`є»;

- використовувати відкрите кримінальне провадження, у якому є потерпілою стороною, для впливу на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою відступлення останніми своїх часток у статурному капіталі ТОВ «ДП Спецлит`є»;

- залучили до злочинної організації ОСОБА_9 , який як директор ТОВ Завод «Спецлит`є» видав довіреність від 01 червня 2018 року, якою уповноважив

ОСОБА_10 на вчинення певних дій;

- разом із ОСОБА_6 залучили до злочинної організації ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які б здійснювали фіктивні повноваження посадових осіб товариства;

- разом із ОСОБА_6 залучили до злочинної організації приватного нотаріуса ОСОБА_12 та державного реєстратора ОСОБА_16 , як б здійснювали необхідні нотаріальні та реєстраційні дії;

- організовували укладення фіктивних угод купівлі-продажу майна ТОВ Завод «Спецлит`є», для чого залучили ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;

- організація подальшої діяльності товариств після «рейдерського захоплення» ТОВ Завод «Спецлит`є».

На ОСОБА_6 , як на організатора та активного член злочинної організації покладались функції:

-разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_17 здійснювали загальне керівництво діяльності злочинної організації;

-підшукав осіб, які повністю визнаватимуть їх організаційну роль, погоджуються залучати інших осіб для заняття злочинною діяльністю;

-розробили план скоєння злочинів, розподілили між учасниками злочинної організації функції, спрямовані на досягнення злочинного плану, слідкували за дотриманням злочинного плану учасниками організації;

-об`єднували дії та розподіляли обов`язки між іншими співучасниками злочинної організації, яких залучали з чітким визначенням ролей при вчиненні кримінальних правопорушень;

-керував та координував дії співучасників кримінальних правопорушень при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри;

-разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_17 залучили до злочинної організації ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які б здійснювали фіктивні повноваження посадових осіб товариства;

-разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_17 залучили до злочинної організації приватного нотаріуса ОСОБА_12 та державного реєстратора ОСОБА_16 , які б здійснювали необхідні нотаріальні та реєстраційні дії;

-організовував разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_17 укладення фіктивних угод купівлі-продажу майна ТОВ Завод «Спецлит`є», для чого залучили ОСОБА_14 та ОСОБА_15

-організація фізичного захоплення майна ТОВ Завод «Спецлит`є»;

-організація подальшої діяльності товариств після «рейдерського захоплення» ТОВ Завод «Спецлит`є».

На ОСОБА_9 , як виконавця злочинної організації, покладались функції:

-повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організаторів;

-видача фіктивної довіреності на ОСОБА_10 , якою уповноважив виступати посадовою особою від імені ТОВ Завод «Спецлит`є»;

-виступав представником потерпілої сторони у кримінальному провадження;

-звертався до суду з клопотанням про скасування арешту з корпоративних прав та майна ТОВ Завод «Спецлит`є».

На ОСОБА_12 , як виконавця злочинної організації, покладались функції:

-повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організаторів;

-складав та посвідчував офіційні документи від імені товариства, за яких здійснювалось внесення відомостей про юридичну особу ТОВ «ДП Спецлит`є»;

-здійснював державну реєстрацію в Реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності нерухомого майна з ТОВ «ДП Спецлит`є» на нових власників.

На ОСОБА_10 , як виконавця злочинної організації, покладались функції:

-повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організаторів;

-на підставі фіктивної довіреності разом із ОСОБА_11 проводили фіктивні збори засновників ТОВ «ДП Спецлит`є», на яких виступав головою зборів;

-разом із ОСОБА_11 видавав офіційні документи з недостовірними відомостями щодо проведення зборів та прийнятих рішень засновників ТОВ «ДП Спецлит`є», що посвідчувались приватним нотаріусом ОСОБА_12 ;

-здійснював оплату адміністративного збору за здійснення реєстраційних дій щодо змін відомостей про юридичну особу ТОВ «ДП Спецлит`є».

На ОСОБА_11 , як виконавця злочинної організації, покладались функції:

-повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організаторів;

-на підставі фіктивної довіреності разом із ОСОБА_10 проводили фіктивні збори засновників ТОВ «ДП Спецлит`є», на яких виступав секретарем зборів;

-разом із ОСОБА_10 видавав офіційні документи з недостовірними відомостями щодо проведення зборів та прийнятих рішень засновників ТОВ «ДП Спецлит`є», що посвідчувались приватним нотаріусом ОСОБА_12 ;

-виступав заявником для здійснення реєстраційних дій щодо змін відомостей про юридичну особу ТОВ «ДП Спецлит`є»;

-виступав фіктивним директором ТОВ «ДП Спецлит`є»;

-укладав разом із ОСОБА_14 фіктивні угоди щодо продажу майна ТОВ «ДП Спецлит`є».

На ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , як виконавців злочинної організації, покладались функції:

-повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організаторів;

-виступали фіктивними новими власниками майна ТОВ «ДП Спецлит`є»;

-разом із ОСОБА_11 укладали фіктивні угоди щодо купівлі-продажу, застави та іпотеки майна ТОВ «ДП Спецлит`є».

На ОСОБА_13 , як виконавця злочинної організації, покладались функції:

-повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організаторів;

-залучення до злочинної діяльності ОСОБА_14 для виконання останнім ролі фіктивного нового власника майна ТОВ «ДП Спецлит`є»;

-виконання вказівок ОСОБА_6 щодо подальшої діяльності

ТОВ «ДП Спецлит`є»;

-контроль за фактичною господарської діяльністю ТОВ «ДП Спецлит`є» після його «рейдерського захоплення».

Отже, прокурор у клопотанні вказував, що організаторами злочинної організації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розроблено єдиний план злочинних дій з розподілом функцій (ролей) кожного учасника злочинної організації, направленого на єдину мету протиправного заволодіння майном ТОВ Завод «Спецлит`є» (), шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, вчинених службовою особою з використанням службового становища, а також подальшої легалізації майна підприємства, з метою його протиправного використання та отримання незаконного прибутку.

Таким чином, ОСОБА_5 на виконання описаної вище своєї ролі

у створеній ним разом із ОСОБА_18 , ОСОБА_4 злочинній організації, разом з іншими учасниками злочинної організації, будучи об`єднані єдиним злочинним умислом, в період часу з 01 червня 2018 року по 19 червня 2018 року, за вказаною вище схемою вчинення кримінального правопорушення, протиправно заволоділи майном ТОВ Завод «Спецлит`є», що увійшло до статутного фонду ТОВ «ДП Спецлит`є», а саме:

- нежитлова будівля, об`єкт житловоі? нерухомості, розташований за адресою: місто Дніпро, вулиця Ударників, будівля 27, корпус 3, приміщення 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1);

- пресувальне обладнання;

- оптичний емісійний спектрометр JВ-750, заводський номер 20150077, інвентарний номер 0032;

- екструдер для міді безперервної дії МFСССЕ 400, заводський номер 100317, інвентарний номер 0021;

- верстат для зняття броні і ізоляції для кабелів СБІК+С, заводський номер 20160094, інвентарний номер 023, що еквівалентно 30 % розміру статутного фонду підприємства, які належать потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 1 959 558, 34 грн., та 19% розміру статутного фонду підприємства, які належать потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 1 241 053, 62 грн., а всього на загальну суму 3 200 611, 96 грн., що у більше ніж 3 946 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, вчинені службовою особою з використанням службового становище у складі злочинної організації, що спричинило тяжкі наслідки, а також вчинили дії спрямовані на легалізацію такого майна, тобто вчинили правочини з майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів, а також вчинили дій, спрямовані на приховання незаконного походження такого майна, володіння ним, прав на таке майно, а так само набуття, володіння та використання майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчиненого злочинною організацією, що заподіяло матеріальну шкоду потерпілим на вказану суму.

28 листопада 2024 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 255, за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015) КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працевлаштованого начальником Соборного відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області, раніше не судимого.

28 листопада 2024 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015) КК України:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

28 листопада 2024 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015) КК України:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого.

28 листопада 2024 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015) КК України:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого.

28 листопада 2024 року слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області в рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук автомобіля AUDI А6 державний омерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , власником якого є ОСОБА_19 .

Під час обшуку за вказаною адресою тимчасово вилучено наступне:

- автомобіль AUDI А6 державний номерний знак НОМЕР_2 чорного кольору;

- ключі від т/з AUDI А6 державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- заяву про проведення перевірки «Про очищення влади» - на 1 арк.

- автобіографія на 1 арк.;

- згода від ОСОБА_5 ;

- блокнот сильного кольору;

- три сім-картки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

28 листопада 2024 року слідчим винесено постанову про визнання вказаних речей та документів речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор вказував, що арешт на вилучене майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3, 4, 5 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час, при цьому забезпечити збереження речових доказів, що і дає достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Зазначив, що тимчасове обмеження прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном. З огляду на вищевикладене, арешт вилученого у ході обшуку майна є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, можливої конфіскації майна, як виду покарання, прокурор просив накласти арешт у кримінальному провадженні №0000224 від 03 квітня 2023 року на тимчасово вилучене під час обшуку 28 листопада 2024 року майно, а саме: автомобіль AUDI А6 державний номерний знак НОМЕР_2 чорного кольору та ключі від вказаного транспортного засобу. Просив заборонити будь-яким особам, користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_20 надав суду заперечення в яких просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та вказував, що клопотання складене формально, обґрунтування арешту зводиться лише до загальних формулювань, без зазначення конкретних підстав. Розгляд клопотання про арешт майна просив розглядати без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчим відділом ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000224 від 03 квітня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10 листопада 2015 року), ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365-2 КК України (а.м.1-6).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року (справа №201/14702/24, провадження 1-кс/201/5235/2024) надано слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000224 від 03 квітня 2023 року та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000224 від 03 квітня 2023 року дозвіл на проведення обшуку автомобіля Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та встановлення осіб, які причетні до його вчинення, а також відшукання та вилучення:

- протоколів засідання загальних позачергових зборів учасників ТОВ Завод «Спецлит`є» та ТОВ «ДП Спецлит`є», рішень загальних зборів учасників ТОВ Завод «Спецлит`є» та ТОВ «ДП Спецлит`є», договір на підставі яких здійснено відчуження майна підприємства, довіреностей на уповноваження осіб щодо проведення загальних зборів товариства, інших документів, на підставі яких здійснено заволодіння майном вказаного товариства;

- комп`ютерної оргтехніки, електронних носіїв, серверів, що містять сліди вчинення кримінального правопорушення, зокрема: системні блоки персональних комп`ютерів, ноутбуки, планшети, а також зовнішні носії інформації флеш-накопичувачі, оптичні носії інформації і т.д., мобільні телефони, інші засоби телекомунікаційного зв`язку або інформаційних систем, з можливістю доступу до відомостей, що на них містяться, SIM карти, що слугували засобами зв`язку під час вчинення кримінального правопорушення чи інші електронні засоби передачі інформації, на яких можуть міститись дані щодо організації та вчинення вказаного кримінального правопорушення;

- чорнові записи та нотатки, в тому числі з відомостями про грошові витрати, осіб що їх понесли, банківські картки, чеки (а.м.20-22).

Таким чином вказаною ухвалою судді був наданий дозвіл на проведення обшуку автомобіля Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , метою якого було відшукання та вилучення вищевказаних речей та документів.

28 листопада 2024 року слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області в межах кримінального провадження №0000224 від 03 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді від 25 листопада 2024 року проведено обшук автомобіля AUDI А6, державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору.

З протоколу обшуку від 28 листопада 2024 року вбачається, що в ході обшуку виявлено та вилучено: автомобіль AUDI А6, державний номерний знак, НОМЕР_1 , чорного кольору, ключі від транспортного засобу AUDI А6 державний номерний знак НОМЕР_1 , заяву про проведення перевірки «Про очищення влади» - на 1 арк.; автобіографію - на 1 арк., згоду на проведення спеціальної перевірки від ОСОБА_5 - на 1 арк., блокнот синого кольору з чорновими записами, три сім-картки Водафон з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (а.м.23-26).

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28 листопада 2024 року вищевказані речі та документи визнані речовими доказами (а.м.31-33).

Звертаючись із клопотанням, прокурор просив накласти арешт на автомобіль AUDI А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, та ключі від вказаного транспортного засобу з метою збереження речових доказів.

Між тим, з системного аналізу вищевказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Однак, прокурором не доведено, що вилучене майно транспортний засіб відповідає вказаним критеріям, в розумінні ст. 98 КПК України.

Слід зазначити, що органом досудового розслідування не доведено та не наведено будь-яких вагомих доказів, що вказаний транспортний засіб може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження, жодних законних обставин, які б давали підстави для накладення арешту на вилучений транспортний засіб і доводили доцільність застосування такого заходу прокурором не доведено, оскільки фактично не наведено і не надано жодного належного та допустимого доказу того, що майно, на яке пропонується накласти арешт, здобуто злочинним шляхом чи є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10 листопада 2015 року), ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365-2 КК України, щодо яких проводиться досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Крім цього, з доданих до клопотання матеріалів не вбачається достатніх підстав, які вказують на те, що вилучене майно використовувалось як знаряддя вчинення злочину.

Таким чином, на переконання слідчого судді, клопотання про арешт майна не містить належних обґрунтувань, а його матеріали доказів, які підтверджували б необхідність накладення арешту на майно, як того вимагає ст. 171 КПК України.

Зокрема, як вбачається зі змісту поданого клопотання про арешт майна, прокурор посилався на те, що метою накладання арешту на вказаний транспортний засіб є можлива конфіскація майна, як виду покарання.

Слід зазначити, що з повідомлення про підозру від 28 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10 листопада 2015 року) (а.м.27-30).

Санкції ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 209 КК України дійсно передбачають конфіскацію майна, як вид покарання.

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Між тим, як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру, долученої до матеріалів клопотання про арешт майна, та не заперечується заявником, автомобіль марки AUDI А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого у даному кримінальному провадженні (а.м.28).

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві".

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання "справедливого балансу" між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора про арешт майна, а саме автомобіля марки AUDI А6, державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, та ключів від вказаного транспортного засобу, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст.2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 03 квітня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону №770-VIII від 10 листопада 2015 року), ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365-2 КК України - відмовити.

Роз`яснити слідчому та прокурору у цьому кримінальному провадженні, що за приписами частини третьої статті 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна - автомобіля марки AUDI А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, який на праві власносності належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ключів від вказаного транспортного засобу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1