Справа № 645/6964/23
Провадження № 1-кп/645/178/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Фрунзенського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001589 від 14.11.2023 року, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.08.2012 року Орджонікідзевським районним судом

м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.10, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.08.2015 року по відбуттю строку покарання;

- 21.06.2016 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 04.02.2021 року по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією діяння, яке кваліфіковано за цією нормою кримінального закону,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001589 від 14.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення, 24 жовтня 2023 року, близько 14 год. 30 хв., у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку біля станції метро імені О. Масельського у м. Харків, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , завів з нею розмову та побачив, що остання має при собі мобільний телефон ТМ «Leagoo», моделі «KIICAA Power 2/16 GB», який остання після перегляду відеозапису поклала до карману своєї кофти, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, знаходячись біля потерпілої ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, заліз рукою в карман кофти ОСОБА_5 , звідки таємно викрав мобiльний телефон ТМ «Leagoo», моделі «KIICAA Power 2/16 GB», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-23/26679-ТВ від 21.11.2023, становить 1100,00гривень.

Надалі із викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 1100,00 гривень.

Крім того, 10 вересня 2023 року, близько 19 год. 00 хв., у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на лаві у стані алкогольного сп`яніння та побачив, що останній має при собі барсетку, у якій знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy J7 «SM-J00HZK0SEK», 1,5/16 GB та грошові кошти у сумі 1200 гривень, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, скориставшись безподарним станом потерпілого ОСОБА_6 , підійшов до останнього, зняв з потерпілого барсетку, звідки таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон Samsung Galaxy J7 «SM-J00HZK0SEK», 1,5/16 GB, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-23/26680-ТВ від 21.11.2023, становить 1117, 00 гривень та грошові кошти у сумі 1200 гривень.

Надалі із викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 2317,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття провадження у справі за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння, поставленого ОСОБА_4 за провину. В обґрунтування клопотання державний обвинувач послався на те, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ХІ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим нормативно-правовим актом внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими крадіжка на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 судове засідання не прибули, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі.

Обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність відповідного діяння.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація інкримінованих ОСОБА_4 діянь на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, має місце декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2023 році становить 2684 грн. (1342 х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ОСОБА_4 діянь, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжок яких він обвинувачується, згідно обвинувального акту за епізодом від 24.10.2023 року становить 1100,00 грн. та за епізодом від 10.09.2023 становить 2317,00 грн., що за кожним епізодом окремо не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян (2 684 грн).

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) за проведення товарознавчої експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Частиною 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

24 листопада 2023 року ухвалами слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова накладено арешт на речові докази: мобільний телефон ТМ «Leagoo», модель «KIICAA», в корпусі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон ТМ «Samsung», модель «J7 (SM-J700H/DS)», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 S/N: НОМЕР_5 .

У зв`язку з закриттям кримінального провадження, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вищезазначене майно.

Керуючись п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001589 від 14.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 року.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «Leagoo», модель «KIICAA», в корпусі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Samsung Galaxy J7 SM-J00HZK0SEK», після набрання ухвалою законної сили повернути законним власникам.

Витрати понесені у зв`язку із проведенням експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали буде оголошено 23 жовтня 2024 року до 16:45 год. у приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків,

бульвар Богдана Хмельницького, 32/38, в залі судового засідання №1.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1