Провадження № 1-кс/344/7805/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Окружної прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000004 від 01.04.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилалася на те, що сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНПвІвано-Франківській області проводиться досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000004 від 01.04.2024за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

30 березня 2024 невстановлена особа, діючи умисно з корисливих мотивів, під приводом продажу дитячого велосипеду, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 . Вказаними злочинними діями потерпілій завдано матеріальну шкоду на суму 4800 грн. 30.03.2024 ОСОБА_5 у месенджері«Telegram» помітила оголошення про продаж дитячого велосипеду, розміщене користувачем під назвою «нік-нейм», без зазначення номеру мобільного телефону. Потерпіла здійснила Інтернет дзвінок вказаній особі, під час якого домовилась про продаж їй дитячого велосипеду. Для здійснення платежу невідомийнадіслав ОСОБА_5 реквізитибанківськоїкартки320055 на яку необхідноздійснитиплатіж.Після цього, 30.03.2024 о 13 годині 29 хвилин ОСОБА_5 із належної їй банківської картки НОМЕР_1 здійснила одну транзакцію в сумі 4800 грн. на банківську картку НОМЕР_2 .

Згідно отриманої інформації встановлено, що в банківська картка НОМЕР_2 оформлена на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно даних Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено місце проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

29 жовтня 2024 року у період часу з 07 години 29 хвилин по 08 годину 07 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 21.10.2024 року №344/18942/24 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення обшуку ОСОБА_6 видала банківську картку НОМЕР_3 емітентом якої є АТ «Приватбанк», емітовану на ОСОБА_6 , яку вилучено та поміщено до спец пакету ICR0212981 у присутності двох понятих та ОСОБА_6 .

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд клопотання здійснювати без її участі.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 29 жовтня 2024 року у період часу з 07 години 29 хвилин по 08 годину 07 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 21.10.2024 року №344/18942/24 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку ОСОБА_6 видала банківську картку НОМЕР_3 емітентом якої є АТ «Приватбанк», емітовану на ОСОБА_6 , яку вилучено та поміщено до спец пакету ICR0212981 у присутності двох понятих та ОСОБА_6

29.10.2024 року постановою дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000004 від 01.04.2024 року.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 29.10.2024 року під час проведення обшуку у період часу з 07 години 29 хвилин по 08 годину 07 хвилин, а саме:банківську картку НОМЕР_3 емітентом якої є АТ «Приватбанк», емітовану на ОСОБА_6 , яку вилучено та поміщено до спец пакету ICR0212981 у присутності двох понятих та ОСОБА_6 , для проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз, або його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1