Справа № 577/2775/24
Провадження № 1-кп/577/325/24
У Х В А Л А

"20" серпня 2024 р. м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Конотопа обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000148 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта вища, військовослужбовця, не одруженого, раніше не судимого, -

за ст.ст.307 ч.2, 307 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. знаходиться кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 23 вересня 2024 року о 24.00 год.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 . Обгрунтовує тим, що у провадженні Конотопського міськрайонного суду є кримінальна справа відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.307 ч.2, 307 ч.3 КК України. Ухвалою суду від 23.07.2024 р. продовжено строк запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою до 23.09.2024 р. до 24.00 год., з раніше визначеними умовами та розміром застави. Ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду документально нічим не підтверджується, тому вважає, що цілодобовий домашній арешт є самим альтернативним запобіжним заходом для ОСОБА_6 . Щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується ОСОБА_6 , то відповідне твердження порушує принцип "Презумпції невинуватості", оскільки на момент подання клопотань, суд стосовно останнього не виніс обвинувального вироку в рамках даного кримінального провадження. А до моменту притягнення його до відповідальності, він жодним чином не вчиняв кримінальні правопорушення. Крім того, щодо тверджень прокурора, що ОСОБА_6 не працює, то станом на 12.03.2024 р. проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , брав участь у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф в Донецькій та Луганських обл., а отже навчатися та мати постійне місце роботи де-факто не мав. Все це свідчить про достатність застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підтримують клопотання.

Прокурор заперечує задоволенню клопотання посилаючись на ризики встановленні під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ухвалою суду від 23.07.2024 р.

Суд, вислухавши учасників процесу вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Ухвалою суду від 23.07.2024 р. задоволено клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.ст.307 ч.2, 307 ч.3 КК України. Продовжено строк застосованого ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 14.03.2024 р. щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 242 240 грн.

Під час вирішення питання про продовження строку застосованого раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Заявляючи клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу на домашній арешт захисником не доведено, що з моменту ухвалення рішення щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою (23.07.2024 р.) до судового засідання 20.08.2024 р., ризики встановлені судом під час вирішення питання про продовження строку застосованого раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 відпали чи істотно знизилися.

Доводи захисника, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України прокурором не доведений, суд стосовно ОСОБА_6 не виніс обвинувального вироку в рамках даного кримінального провадження, а до моменту притягнення його до відповідальності, він жодним чином не вчиняв кримінальні правопорушення, проходить військову службу, не заслуговують на увагу, оскільки кваліфікація злочинів та передбачена КК України міра покарання за їх вчинення становить за ст.307 ч.2 КК України від 06 до 10 р. з конфіскацією майна, ст.307 ч.3 КК України від 09 до 12 р. з конфіскацією майна, а тому ризик ухилення від суду не зменшився. Доводи сторони захисту не спростовують ризиків, доведених стороною обвинувачення та не виключають можливості обвинуваченого ухилятися від суду. Ці обставини існували на момент скоєння інкримінованих дій, на момент застосування і продовження запобіжного заходу та з того часу не змінилися. Тобто стороною захисту не доведено, що істотно змінився стан здоров`я обвинуваченого чи істотно змінилися його соціальні зв`язки. Зважаючи на наведені обставини більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не забезпечить існуючих ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Встановлені ризики на даній стадії судового розгляду, з врахуванням особи обвинуваченого, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що стороною захисту не доведено обставин на які вона посилається, як на підставу для зміни раніше обраного запобіжного заходу та зменшення чи відсутність встановлених ризиків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну застосованого щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за наслідком судового розгляду.

СуддяОСОБА_1