н/п 1-кс/766/8254/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_5 про обрання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

встановила:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить обрати ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтування клопотання.

Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001715 від 01.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації (далі рф) проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією рф проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року (далі ЖК(IV)), особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Жінки потребують особливого захисту від будь-якого зазіхання на їхню честь і, зокрема, захисту від зґвалтування, примушування до проституції чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність.

Стаття 32 Конвенції визначає, що державі забороняється застосовувати будь-які заходи, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільної, так і військової влади.

Статтею 147 Конвенції передбачено, що серйозними порушеннями є дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції, зокрема нелюдське поводження.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року (далі ДП І), заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Також ч. 1 ст. 76 Протоколу передбачено, що жінки користуються особливою повагою і їм забезпечується захист, зокрема, від зґвалтування, примусу до проституції і будь-яких інших форм непристойних посягань.

Починаючи з березня 2022 року по 11.11.2022, військовослужбовці різнорідних сил і з`єднань угруповання військ зс рф на Миколаївсько-Криворізькому напрямку, у тому числі стрілецьких полків «ЛНР» та «ДНР», повністю окупували територію Калинівської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області, де розмістили бойову техніку, безперешкодно пересувалися вулицями, користувалися майном місцевих жителів, у тому числі проживали у їх будинках, здійснювали залякування цивільних осіб та погрози їм фізичною розправою, контролювали їх переміщення в межах населених пунктів, проводили рейди по домоволодіннях.

Таким чином, військовослужбовці зс рф, які окупували та контролювали територію Калинівської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області, були обізнані щодо збройного конфлікту та повинні були дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше червня 2022 року, військовослужбовець автомобільного відділення 4 стрілецького батальйону, 109 стрілецького полку, 1 армійського корпусу «ДНР» зс рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу та брав активну участь у військових діях проти України.

ОСОБА_6 відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовослужбовцям рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 ДП І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Так, 21.08.2022 приблизно о 21.00 год. військовослужбовець зс рф ОСОБА_6 разом з невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем зс рф, діючи за попередньою змовою між собою, зайшли на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та погрожуючи застосуванням вогнепальної автоматичної зброї, без добровільної згоди на це власниці ОСОБА_7 ввійшли в житловий будинок.

Перебуваючи в будинку, невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс рф, демонструючи та постійно направляючи вогнепальну автоматичну зброю у бік потерпілої, разом з ОСОБА_6 . провели огляд домоволодіння ОСОБА_7 з метою виявлення сторонніх осіб.

Після чого, ОСОБА_6 разом з невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем зс рф, погрожуючи застосуванням зброї та фізичного насильства, провели допит потерпілої ОСОБА_7 з метою отримання інформації про місцезнаходження учасників АТО, які проживають у населеному пункті Калинівської селищної територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, а також осіб, яким, як на їх думку, потерпіла могла передавати координати місць розташування військової техніки та особового складу зс рф.

Не отримавши бажаних відповідей, ОСОБА_6 , намагаючись здобути інформацію, яка його цікавила, висловив погрозу застосування фізичного насильства стосовно ОСОБА_7 , що полягало у намірі відрізати частини кінцівок потерпілої та притисканні до її пальців руки леза ножа, чим порушив вимоги п.п. а), е) ч. 2 ст. 75 ДП І.

Продовжуючи реалізацію раніше виниклого спільного умислу, ОСОБА_6 , погрожуючи ОСОБА_7 застосуванням вогнепальної зброї здійснив обшук вказаного домоволодіння.

У подальшому, ОСОБА_6 у присутності невстановленого в ході досудового розслідування військовослужбовця зс рф, маючи на меті вчинити насильницькі дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_7 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 27 ЖК(IV) ст. 75(2) (а) (а.1), (е), (b), ст. 76(1) ДП І, усвідомлюючи, що остання є цивільною особою та буде підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок погроз та обстановки, що склалася, направляючи у бік потерпілої вогнепальну автоматичну зброю та погрожуючи вбивством наказав їй повністю роздягнутись.

Отримавши відмову виконати вказані дії, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою залякування ОСОБА_7 здійснив імітування її розстрілу, шляхом здійснення двох пострілів у бік потерпілої з вогнепальної автоматичної зброї. Після чого, невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс рф почав погрожувати зґвалтуванням та примусовим оголенням перед іншими військовослужбовцями зс рф.

ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя та здоров`я, усвідомлюючи, що не має можливості чинити опір була вимушена підкоритись вимогам ОСОБА_6 , а саме зняти з себе весь одяг, сісти за стіл та не прикривати оголені частини тіла, внаслідок чого зазнала моральних страждань.

У подальшому, ОСОБА_6 та невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс рф, перебуваючи на кухні у вказаному домоволодінні у присутності оголеної потерпілої почали вживати алкогольні напої, які знайшли під час обшуку.

В цей час у ОСОБА_7 виникла необхідність сходити до вбиральні, куди її супроводжував ОСОБА_6 , який постійно спостерігав за оголеною потерпілою. Повернувшись з вбиральні в приміщення кухні, у той момент, коли ОСОБА_7 перебувала в міжкімнатному проході, ОСОБА_6 , проходячи повз неї, долонею руки вчинив непристойне доторкання до грудей потерпілої, чим спричинив останній моральні страждання.

Закінчивши вживання алкогольних напоїв 22.08.2022 близько 03.20 год., невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс рф пішов до іншої кімнати будинку та ліг спати.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, порушуючи ст. 27 ЖК(IV) ст. 75(2)(b), ст. 76(1) ДП І , будучи озброєним, усвідомлюючи, що потерпіла є цивільною особою та буде підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок погроз та обстановки, що склалася наказав ОСОБА_7 прийняти душ та при цьому постійно спостерігав за нею.

Продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, ОСОБА_6 , наказав ОСОБА_7 лягти в коридорі будинку, після чого вчинив її зґвалтування потерпілої, а саме вагінальне проникнення із використанням своїх геніталій, внаслідок чого порушив її сексуальну свободу та автономію, а також спричинив фізичний біль і моральні страждання, тобто вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням.

Вранці 22.08.2022 ОСОБА_6 спільно з невстановленим військовослужбовцем зс рф покинули будинок потерпілої та пішли в невідомому напрямку.

Після чого, 23.08.2022 через побоювання за власне життя та здоров`я, а також вчинення систематичних дій сексуального характеру з боку військовослужбовців зс рф, потерпіла ОСОБА_7 вимушено покинула населений пункт, в якому проживала та виїхала до м. Херсона, де перебувала до деокупації населеного пункту Калинівської селищної територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області.

Отже, військовослужбовець зс рф ОСОБА_6 , діючи в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, вчинив погрозу умисним вбивством, нелюдське поводження, сексуальне насильство у формі примусового оголення та зґвалтування, чим порушив вимоги ст. 27 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, а також ст. 75(2)(а)(а.1), (b), (е), ст. 76 (1) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

12.09.2024 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вишпіль, Черняхівського району, Житомирської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , документованого паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданий 12.07.2005 Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, військовослужбовцю автомобільного відділення 4 стрілецького батальйону, 109 стрілецького полку, 1 армійського корпусу ДНР в званні рядовий.

У зв`язку із фактичним перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, орган досудового розслідування позбавлений можливості вручити останньому письмове повідомлення про підозру у день його складання.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 12.09.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 185 від 12.09.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 на 17.09.2024, 18.09.2024, 19.09.2024 для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім вказаного, з метою забезпечення прав підозрюваного при заочному кримінальному провадженні та на виконання вимог рішень ЄСПЛ (Ермі проти Італії № 181114/02; Сейдовіч проти Італії № 56581/00; Боярченко проти України № 31338/04) в яких неодноразово зверталась особлива увага на обов`язок представників держави вжити дієвих та вичерпних заходів для повідомлення особи про притягнення до кримінальної відповідальності, суть пред`явленого обвинувачення та права брати участь у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення забезпечено вжиття усіх доступних заходів для інформування підозрюваної особи про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме на встановлений під час досудового розслідування соціальні мережі якими користується ОСОБА_6 мають обмежений доступ. Встановлено соціальні сторінки дружини ОСОБА_9 куди були надіслані повідомлення про підозру, посилання на сайт Офісу Генерального Прокурора (на якому наявні повідомлення про підозру ОСОБА_6 ), повістки про виклик до слідчого та текстові повідомлення.

13.09.2024 о 09.24 год. вказані повідомлення, що направлені на соціальну сторінку дружини ОСОБА_9 були прочитані після чого остання обмежила доступ до своєї сторінки, що фактично підтверджує належне повідомлення підозрюваного про притягнення до кримінальної відповідальності та необхідність з`явитись до слідчого, що зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протокол огляду мобільного телефону від 13.09.2024).

Утім, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, а також про переховування на тимчасово окупованій території України, або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

На підтвердження цього, старший слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області майором поліції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_6 до відділу СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 20.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Разом з цим, встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався. На підконтрольну територію України виїзд не здійснював.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжі), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

При перевірці вказаної особи за ІПНП встановлено, що інформація відносно останнього відсутня, при перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по 27.09.2024 підозрюваний державний кордон України не перетинав.

Окрім цього, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та в будь-який час може виїхати на територію іншої держави.

Так, у ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, отримано відомості, що ОСОБА_6 на теперішній час умисно переховується на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація), що не виключає можливості переміщення підозрюваного в інші держави.

У зв`язку з чим 23.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду від 05.12.2022, 05.08.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протокол впізнання особи за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертизи № 242-МС від 22.08.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,; протоколами впізнання особи за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ; висновком експерта № СЕ-19-23/27650-БЛ від 26.05.2023; висновком експерта № СЕ-19/122-24/4298-БЛ від 20.08.2024; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29.08.2024; протоколом огляду системи «Миротворець» від 25.07.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 причетний до інкримінованого йому злочину.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років або з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може й надалі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а у випадку доведення його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Наразі підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та ухиляється від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

2) Незаконно впливати на свідків та/або потерпілих у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , зважаючи на посаду, яку він займає військовослужбовець зс рф, може за допомогою погроз застосування фізичного насильства чи вбивства впливати на свідків з метою схилити останніх до надання неправдивих показів або взагалі в подальшому відмовитись від них;

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний має можливість продовжувати вчиняти такі ж кримінальні правопорушення чи інші, оскільки, він є військовослужбовцем зс рф, сфери діяльності якої розповсюджуються на окуповані території Херсонської області (враховуючи, що ця територія продовжує знаходитись під окупацією).

Окрім цього, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та в будь який час може виїхати на територію іншої держави.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на наявність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, максимальна санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років;

- місця реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_6 знаходяться на території російської федерації, що унеможливлює контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом згідно частини 5 статті 194 КПК України;

- підозрюваний ОСОБА_6 співпрацює з громадянами іншої держави, а саме представниками військових підрозділів держави-агресора, та у разі перебування на волі матиме можливість продовжити вчиняти злочини, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду на територію країни-агресора, впливати на свідків та потерпілих.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування на даний час докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини, також, свідчать про те, що зазначеним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не надано належних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001715 від 01.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а саме: жорстоке поводження з цивільним населенням, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Обставини правопорушення детально викладені у клопотанні.

12.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. Повідомлення вручено у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень.

Під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0001715 здобуто докази, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, які досліджено у судовому засіданні та під час прийняття слідчим суддею процесуального рішення.

Наразі слідством достовірно встановлено, що підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та умисно переховується на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація), що не виключає можливості переміщення підозрюваного в інші держави.

Постановою слідчого від 20.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Постановою слідчого від 23.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від слідства та суду є обґрунтованим, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово викликався органами досудового розслідування у передбачений КПК України спосіб (про що свідчать відповідні оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального Прокурора України), однак до місця розташування органу, яке проводить слідство у даному кримінальному провадженні, не з`являвся, причини його неявки слідству не відомі. Крім того, слідчими органами та прокурором повідомлено слідчому судді, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 і на сьогодні перебуває на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація). Зазначене свідчить про переховування його від органів слідства та суду.

Щодо впливу на свідків, то вказаний ризик прокурором не обґрунтований і в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. На обґрунтування вказаного ризику у клопотанні зазначено, що підозрюваного «може за допомогою погроз застосування фізичного насильства чи вбивства впливати на свідків з метою схилити останніх до надання неправдивих показів або взагалі в подальшому відмовитись від них». Допитані під час проведення досудового слідства свідки, перебувають на підконтрольній Україні території, а виїзд підозрюваного на підконтрольну територію є малоймовірним, навіть гіпотетичним припущенням слідчого та прокурора, а відповідно й ризик впливу на свідків відсутній.

Натомість слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення підозрюваним іншого правопорушення, оскільки факт перебування підозрюваного на окупованій території, будучи військовослужбовцем держави-агресора та вчинивши особливо тяжкий військовий злочин проти цивільного населення, а також на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, може свідчити про бажання останнього продовжувати ухилятися від слідства і суду та вчиняти інші злочини проти національної безпеки та проти народу України, або інші правопорушення, пов`язані із службою та діяльністю підозрюваного.

Частиною 6 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У відповідності з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, слідчим суддею встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у слідчого судді є дані від слідства та прокурора про те, що підозрюваний перебуває на окупованій території України, а також на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а також підозрюваного постановою слідчого оголошено у міжнародний розшук, слідчий суддя прийшла до висновку, що підозрюваному ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідає особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

Наведені обставини свідчать, що заявлені ризики та суспільна небезпека відносно підозрюваного існують, тому відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи, що у суду є дані від слідства та прокурора про те, що підозрюваний перебуває на окупованій території України, а також на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Частиною 6 статті 193 КПК України, визначено, що після затримання особи, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 170, 183, 193, 197, 314-317, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 терміново доставити його до місця кримінального провадження Відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки, вжити заходів для розгляду питання про застосування слідчим суддею, судом обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1