Справа № 211/2547/24
Провадження № 1-кп/211/437/24
У Х В А Л А
іменем України
21 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
До Довгинцівського районного суду м. Кривого рогу надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ухвалою було призначено підготовче засідання.
Під час підготовчого судового засідання від прокурора надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.
Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.
Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали провадження приходить до наступних висновків.
09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого ч.2 статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в наступній редакції: «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.
Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3028 грн. (2 ? (50% ? 3028)). З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір дрібної крадіжки 0,2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 302,8 грн. (0,2 ? (50% ? 3028)), яка діяла до 09.08.2024.
Відповідно до положень ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно із ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Відповідно до абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.
Як передбачено ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28.02.2024 року приблизно в 00:03 годин, знаходячись по АДРЕСА_2 , направився до двору вищевказаного багатоповерхового будинку. В цей момент у останнього виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 підійшов до автомобіля марки «ВA3 2121» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився у дворі зазначеного будинку, де за допомогою власної фізичної сили, а саме ривком, відчинив пасажирські двері, після чого проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: компресор автомобільний «Штурмовик ас-30)» та колонку JBL mini charge 3+, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/9567-ТВ від 06.03.2024, становлятъ 516,67 гривень та 216,67 гривень та 216,67 гривень відповідно, які належать потерпілому ОСОБА_5 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 733,34 гривень
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Стаття 124 КПК України фактично передбачає випадки, коли понесені сторонами процесуальні витрати можуть бути перерозподілені. Так витрати на залучення експертів та понесені потерпілим процесуальні витрати (в т.ч. витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з обвинуваченого лише у випадку ухвалення обвинувального вироку. Лише у випадку ухвалення обвинувального вироку суду і відсутності коштів у обвинуваченого понесені потерпілим процесуальні витрати можуть бути компенсовані за рахунок коштів Державного Бюджету України. Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284, 285, 314, 369, 371, 372, 395, 479-2 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Речові докази по справі: колонку JBL mini charge 3+ залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 ; сейф-пакет з фрагментом аркушу паперу з липкими стрічками залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження; викрутку, яка зберігається в камері схову ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.
Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 5300 грн. 96 коп. покласти за рахунок держави.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1