Єдиний унікальний номер 317/5487/24
Провадження номер 1-кс/317/563/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши уточнене клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000416, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 до суду надійшло клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором-стажистом на посаді прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000416, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, датоване 14.10.2024.

Ухвалою слідчого судді від 16.10.2024 вищевказане клопотання повернуто прокуророві та встановлено строк в двадцять чотири години з часу постановлення ухвали для усунення недоліків.

17.10.2024 до суду надійшло уточнене клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000416, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, датоване 16.10.2024, в якому зазначено наступне.

12.10.2024 до ЧЧ ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що на блокпосту «З-07» за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено транспортний засіб УАЗ 452, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виявлено, що номер шасі та державні номерні знаки транспортного засобу належать різним транспортними засобам (ЄО № 13666).

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2024 за № 0000416 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та розпочато досудове розслідування.

12.10.2024 в період часу з 16 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. слідчим СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 проведено огляд місця події на території блокпосту «З-07», поблизу с. Новоолександрівка, Запорізького району Запорізької області, де виявлено транспортний засіб УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками зміни номера кузова. Під час проведення огляду місця події вилучено транспортний засіб УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та ключі до нього.

Вилучений транспортний засіб УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та ключі до нього на підставі постанови дізнавача визнано речовим доказом та направлено на експертне дослідження до Запорізького НДЕКЦ МВС України.

Допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що під час несення служби на блокпосту «З-07» було зупинено транспортний засіб УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки транспортного засобу встановлено, що номер шасі на транспортному засобі належать іншому автомобілю.

Опитаний військовослужбовець ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 12.10.2024 він разом з побратимом рухався на транспортному засобі УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , в напрямку Новоолексіївки, перетинаючи блок-пост «З-07» їх зупинили працівники поліції з метою перевірки документів, в ході якої згідно з даними бази ІПНП працівники поліції повідомили, що номер шасі на вищезазначеному транспортному засобі належить іншому транспортному засобу.

Зазначені предмети, які визнані речовими доказами, зберігають на собі слідову інформацію обставин вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим виникла необхідність вилучення зазначених речовин та предметів, тим самим обумовлено необхідністю збереження їх в такому ж вигляді, як і після виявлення кримінального правопорушення, з метою подальшого проведення на стадії досудового розслідування судових експертиз та можливість безперешкодного доступу до нього фахівцям (експертам), під час проведення судових експертиз (досліджень).

Дізнавач в уточненому клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 12.10.2024 в ході огляду місця події на території блокпосту «З-07» біля АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та ключі до нього, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_10 , фактичним користувачем якого є військовослужбовець ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Місцем зберігання вилучених речового доказу визначити спец. майданчик ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Заборонити використання та розпорядження арештованим майном. Розглянути дане клопотання без виклику осіб.

У судовому засіданні дізнавач повністю підтримав заявлене клопотання.

Прокурор до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Явку особи, у якої вилучили майно, дізнавачем та прокурором не забезпечено. Даних для її виклику судом, а також виклику власника вилученого майна, матеріали уточненого клопотання не містять.

Слідчим суддею ретельно вивчено клопотання, а також долучені до нього матеріали та встановлено наступне.

Ані в уточненому клопотанні, ані у судовому засіданні дізнавачем не обґрунтовано, яким саме чином було встановлено та чим підтверджується факт того, що «номер шасі та державні номерні знаки транспортного засобу належать різним транспортними засобам».

Крім того, згідно з копією рапорту начальнику ВП, повідомлення про кримінальне правопорушення надійшло 12.10.2024 о 21 год. 00 хв. (заяву отримано та зареєстровано ЄО за № 13666 від 12.10.2024).

Огляд місця події, відповідно до копії Протоколу огляду місця події від 12.10.2024, проводився 12.10.2024 з 16 год. 00 хв. по 16 год. 30 хв.

Відомості щодо скоєного кримінального правопорушення, згідно з копією Витягу з ЄРДР № 0000416, було внесено 13.10.2024 лише об 10 год. 01 хв.

Відтак огляд місця події 12.10.2024 проводився без внесення відомостей до ЄРДР.

13.10.2024 дізнавачем винесено постанову про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню: транспортний засіб УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та ключі до нього.

Проте суду так і не було надано для огляду ключі до автомобіля марки УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

При цьому слідчий суддя зазначає, що до клопотання додано копію Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 на автомобіль УАЗ 452 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , відповідно до якої власником є « ОСОБА_10 ». Разом з цим, вказаний документ не було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та його оригінал не було надано суду для огляду.

Також до клопотання не додано документів, що підтверджують право користування військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобілем НОМЕР_5 з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Окремо слід вказати, що суду в якості додатку до протоколу огляду місця події не надано диск з відеозаписом.

Окрім того, на час звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна жодній особі не було оголошено про підозру.

Також прохання розглянути дане клопотання без виклику осіб жодним чином не аргументовано. При цьому, уточнене клопотання взагалі не містить анкетних даних власника та фактичного користувача вилученого майна щодо місця їх реєстрації/проживання, що позбавляє суд можливості повідомити їх про розгляд клопотання.

Системний аналіз діючого законодавства дає можливість зробити висновки, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З огляду на проведений аналіз, вказані та встановлені у судовому засіданні недоліки поданого вже уточненого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що уточнене клопотання не може бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 168-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні уточненого клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000416, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна відмовити у повному обсязі.

Негайно повернути особі все тимчасово вилучене майно.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1