У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/748/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2024 року про часткове задоволення скарги,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов`язано Закарпатську обласну прокуратуру внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві (повідомленні) ОСОБА_6 від 01.10.2024, яке полягало у неприпиненні працівниками поліції вчинення злочину щодо ОСОБА_6 та його дочки.

У задоволенні решти вимог за скаргою - відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що 01 жовтня 2024 року він звернувся до Закарпатської обласної прокуратури з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за вхідним №34819/24 01.10.2024 року.

03.10.2024 ОСОБА_6 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) було відправлено лист з метою отримання інформації щодо внесення відомостей в ЄРДР за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України від 01.10.2024 року, однак відповіді станом на 05.10.2024 року отримано не було. На підставі наведеного, просив визнати протиправною бездіяльність прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 01.10.2024 року щодо вчинення злочинів організованою групою з числа двох адвокатів та близько 50 осіб, які заподіяли заявнику, як журналісту, та його дочці ОСОБА_8 тілесні ушкодження, дії яких, на думку заявника, слід кваліфікувати за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 345-1 КК України, а також про вчинення працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яке полягало у неприпиненні вчинення злочину щодо заявника та його дочки, та просив зобов`язати внести вказані відомості про вчинене кримінальне правопорушення ЄРДР.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що станом на день розгляду скарги, відомості за зверненням ОСОБА_6 від 01.10.2024, хоч і з порушенням встановленого нормою КПК строку, але внесені Закарпатською обласною прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, суд, керуючись ст. 307 КПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання Закарпатської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві (повідомленні) ОСОБА_6 , яке полягало у неприпиненні працівниками поліції вчинення злочину щодо ОСОБА_6 та його дочки, суд встановив, що у встановлений законом строк такі відомості за заявою (повідомленням) ОСОБА_6 до ЄРДР внесені не були, тому скаргу в цій частині задовольнив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що у його повідомлені про вчинення кримінального правопорушення від 01.10.2024 ним було наведено, що в результаті проведення журналістського розслідування біля 11 год. 23.09.2024 він прибув на земельну ділянку як журналіст з метою з`ясування обставин даної події та з метою фіксації можливих кримінальних та адміністративних правопорушень, які могли вчинятися особами. На місці події ним було зафіксовано організовану групу до якої входили, як вже пізніше ним з`ясувалося два адвокати та невідомі особи так звані "тітушки" в кількості біля 50 осіб, які в незаконний спосіб шляхом рейдерства та фізичної сили намагалися захопити земельну ділянку державної власності та заподіяли ОСОБА_6 , його дочці та мешканцям тілесні ушкодження. Вважає, що дії зазначених осіб слід кваліфікувати за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 345-1 КК України. Стверджує, що викладені ним обставини щодо його побиття та члена його сім`ї, підтверджені публікаціями ЗМІ та долученим до заяви редакційного завдання, посвідчення журналіста та членського квитка. Вважає, що прокуратурою Закарпатської області не внесено відомості в ЄРДР та не відкрито кримінальне провадження за ч.4 ст.345-1 КК України. При цьому зазначає, що слідча суддя під час розгляду його скарги не взяла до уваги зазначені ним у повідомлені про вчинення кримінального правопорушення відомості, згідно яких ОСОБА_6 та члену його сім`ї, у зв`язку з журналістським розслідуванням нанесено тілесні ушкодження.

Просить суд, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, винести ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_9 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у його повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 01.10.2024, щодо вчинення злочинів організованою групою осіб, які заподіяли йому, як журналісту та його дочці ОСОБА_8 тілесні ушкодження, за які передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 345-1 КК України.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності скаржника ОСОБА_6 , неявка якого з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності скаржника береться до уваги, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та вимоги апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно вимог ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Крім того, у висновку, зробленому у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, встановлено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши зміст скарги заявника ОСОБА_6 та додані до неї матеріали, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_6 , оскільки станом на день розгляду скарги, відомості за зверненням ОСОБА_6 від 01.10.2024, хоч і з порушенням встановленого нормою КПК строку, але внесені Закарпатською обласною прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України, тому в цій частині відмовив у задоволенні скарги, а щодо вимоги заявника про зобов`язання Закарпатської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві (повідомленні) ОСОБА_6 , яке полягало у неприпиненні працівниками поліції вчинення злочину щодо ОСОБА_6 та його дочки, суд встановив, що у встановлений законом строк такі відомості за заявою (повідомленням) ОСОБА_6 до ЄРДР внесені не були, тому скаргу в цій частині задовольнив.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на те, що дії зазначених осіб слід кваліфікувати за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 345-1 КК України, є необґрунтованими з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що з долученої до скарги повідомлення про вчинення кримінального правопорушення слідує, що ОСОБА_6 порушує питання про необхідність реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом того, що організованою групою з числа двох адвокатів та близько 50 осіб, заподіяно заявнику, як журналісту, та його дочці ОСОБА_8 тілесні ушкодження, дії яких, на думку заявника, слід кваліфікувати за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 345-1 КК України, а також про вчинення працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яке полягало у неприпиненні вчинення злочину щодо заявника та його дочки.

Разом з тим, у матеріалах справи наявні копії Витягу з ЄРДР, з якого вбачається, що Закарпатською обласною прокуратурою 04.10.2024 внесено відомості до ЄРДР за повідомленням від 01.10.2024 ОСОБА_6 про злочин за № 0000151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 171 КК України.

Погоджуючись із висновками слідчого судді, апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчий суддя, суд не вправі зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за конкретною кваліфікацією, про яку вказує заявник, оскільки положеннями КПК України не передбачено таких повноважень у слідчого судді, суду.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що кваліфікація дій підозрюваного, обвинуваченого може піддаватися змінам за наслідком проведеного досудового розслідування, а визначення попередньої кваліфікації прокурором, слідчим, дізнавачем, при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відноситься виключно до компетенції таких осіб, які є самостійними учасниками кримінального провадження і при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань діють на підставі норм діючого КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Апеляційний суд вважає, що поняття «попередня правова кваліфікація» свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події.

Той факт, що кримінальне провадження № 0000151 зареєстроване, свідчить про можливість (і обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що у свою чергу не виключає можливості подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення чи внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про додаткову кваліфікацію, у тому числі за ч. 4 ст. 345-1 КК України, про яку стверджує заявник ОСОБА_6 .

При цьому, на процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (п. 2 ч. 2 ст. 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (ч. 1 ст. 56 КПК).

ОСОБА_6 є заявником у вищевказаному кримінальному провадженні, а тому він не позбавлений можливості, в рамках зазначеного кримінального провадження, у порядку статті 220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора з відповідними клопотаннями, зокрема з приводу додаткових або нових відомостей, які, на його думку, стосуються цього провадження.

Аналізуючи обставини судового провадження та положення ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, колегія суддів уважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали скарги та дійшов обґрунтованих висновків про часткове задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя, у межах процедури оскарження бездіяльності органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як вбачається з наданих матеріалів, повною мірою з`ясував обставини та навів обґрунтовані мотиви, з яких дійшов висновку про відсутність підстав визнання протиправними дії Закарпатської обласної прокуратури в частині невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не було встановлено таких і колегією суддів, оскільки наведені ОСОБА_6 в скарзі та апеляційній скарзі обставини не свідчать про бездіяльність першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_9 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у його повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 01.10.2024, щодо вчинення злочинів організованою групою осіб, які заподіяли йому, як журналісту та його дочці ОСОБА_8 тілесні ушкодження, за які передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 345-1 КК України, а доводи захисника про протилежне, позбавлені будь-яких правових підстав.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому, безпідставними є і вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою визнати протиправною бездіяльність першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_9 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у його повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 01.10.2024, щодо вчинення злочинів організованою групою осіб, які заподіяли йому, як журналісту та його дочці ОСОБА_8 тілесні ушкодження, за які передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 345-1 КК України.

Враховуючи викладене, - істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляції, не вбачається, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2024 року, якою скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді