КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6529/24
Провадження № 1-кп/552/981/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 14.09.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 24.09.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000389 від 14.09.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що останні можуть переховуватися від суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їм покарання за скоєні кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що в разі застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки такі запобіжні заходи передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 , який вказав на відсутність доказів обґрунтованої підозри та доказів наявності передбачених законом ризиків, захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 , який вказав на відсутність доказів наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, адвоката обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 , який вказав на відсутність матеріалів, які обґрунтовують клопотання прокурора, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 , яка вказала на недоведеність прокурором встановлених ризиків, думку обвинувачених, які підтримали свої захисників та заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, строк дії обраного обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 24 листопада 2024 року. У зв`язку з чим виникло питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України встановлено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом положень пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31.05.2024 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 продовжено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 листопада 2024 року включно.

Тобто, обґрунтованість підозри в даному випадку була предметом перевірки слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави від 31.05.2024 та в подальшому суддею Київського районного суду м. Полтави 26.09.2024.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_6 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_7 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Суд враховує принцип презумпції невинуватості, в той же час в даному кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства полягають у якнайшвидшому та ефективному розгляді даного кримінально провадження в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, для чого суд має забезпечити зокрема відсутність будь-якого впливу обвинуваченого на свідків, а також його належну процесуальну поведінку.

На думку суду, застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Отже клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення належать до категорії особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд дійшов висновку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 181-183, 331,376 КПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 січня 2025 року включно.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 січня 2025 року включно.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 січня 2025 року включно.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 січня 2025 року включно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений судом 15.11.2024 о 15 год 45 хв.

Суддя ОСОБА_1