КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1612/24
Провадження № 1-кс/552/1744/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

заявника - ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000120 від 14.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

На розгляді судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження № 0000120 від 14.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

30.07.2024 ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 у розгляді цього кримінального провадження.

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2024 головуючим суддею у справі за заявою про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що на переконання сторони захисту ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та враховуючи хід судового засідання, а також його наслідки у вигляді постановлених судових рішень, є об`єктивні сумніви в упередженості суду.

Так, 03.06.2024 у підготовчому судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про повернення обвинувального акта у зв`язку із допущенним прокурором порушенням норм процесуального права, яке полягає у невідображені за змістом обвинувального акта інформації про анкетні відомості викривача обов`язковість яких визначена ст. 291 КПК України, а саме відповідно п. 3-1 ч. 2, ст. 291 КПК України: обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). За доводами заявника суддею ОСОБА_6 безпідставно відмовлено у його задоволені.

Також захисник ОСОБА_5 у заяві про відвід вказав, що у підготовчому судовому засіданні суддею ОСОБА_6 безпідставно задоволено клопотання адвоката свідка ОСОБА_7 про залучення його до провадження як потерпілого. Вказав, що клопотання задоволено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, суд за висновками ОСОБА_5 позбавлений такої процесуальної можливості покликаючись до приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

У сукупності наведених обставини просив суд відвести суддю Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000120 від 14.01.2024, оскільки є об`єктивні сумніви в упередженості суду до обвинуваченого ОСОБА_4 , що полягають в ухвалені судових рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права, у поєднані з виходом суду за межі власних процесуальних повноважень, що порушує принцип справедливого суду, а також позбавляє обвинуваченого можливості на справедливий судовий захист (а.с. 104-105).

У судове засіданні 02.08.2024 суддя ОСОБА_6 не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду заяви.

Представник потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 , 01.08.2024 подав через канцелярію суду заяву про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_10 за його відсутності та відсутності потерпілих. Просив суд відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 у зв`язку із її безпідставністю та необґрунтованістю нормами процесуального та матеріального права (а.с. 112).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали заяву про відвід судді ОСОБА_6 та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді з підстав його необґрунтованості, оскільки у статтях 75, 76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав для відводу судді. Будь-які інші обставини, які викликають сумнів в упередженості судді ОСОБА_6 відсутні.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Також, статтею 81 КПК України передбачено право особи, якій заявлено відвід, висловити свою думку щодо заявленого відводу, якщо вона бажає дати пояснення. Відсутність особи, якій заявлено відвід, та її пояснень, не перешкоджає суду розглянути заяву про відвід.

Особа, якій заявлено відвід суддя ОСОБА_6 був повідомлений про час та місце розгляду заяви, але на розгляд заяви не з`явився та пояснення по справі не надав.

Стаття 75 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Так відповідно до частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За змістом заяви ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 зазначена наступна підстава для відводу - п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості».

Дане поняття є оціночним, його використання залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду. Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Захисник обґрунтовуючи свою заяву про відвід не погоджується із процесуальними рішеннями, прийнятими судом, які головуючий ухвалив відповідно до ст. 315 КПК України, а саме прийняття суддею ОСОБА_6 03.06.2024 рішення про залучення ОСОБА_7 до кримінального провадження № 0000120 від 14.01.2024, як потерпілого, вважаючи таке рішення необґрунтованим щодо надання свідку ОСОБА_7 статусу потерпілого.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №439/397/17, провадження №13-66кс18 сформовано правову позицію щодо поняття «потерпілий», в якій вказано, що поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі. Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже дії судді під час підготовчого провадження не обмежені виключно приписами статті 314 КПК України, як вказує заявник, дії суду на цій стадії врегульовані главою 27 Розілу 4 КПК України. Суд звертає увагу , що відповідно до п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду. Таким чином, заява адвоката ОСОБА_5 у цій частині є необґрунтованою.

Щодо аргументів адвоката ОСОБА_5 про те, що суддею ОСОБА_6 безпідставно відмовлено у задоволені клопотання про повернення обвинувального акта, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 314 КПК України суддя під час підготовчого провадження перевіряє чи містить обвинувальний акт необхідні елементи, визначені ст. 291 КПК України, та до нього долучені передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки, а саме: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов; розписки про отримання копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову. Означені дії вчиняються з метою встановлення таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають призначити на його підставі судовий розгляд.

З огляду на встановлені обставини та відсутності таких недоліків у обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000120 від 14.01.2024, суддя ОСОБА_6 дійшов висновку, що відсутні правові підстави для повернення обвинувального акта прокурору, а тому відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту.

Незгода сторони захисту із процесуальними рішенням судді ОСОБА_6 не є підставою для його відводу, оскільки відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в заяві про відвід судді твердження щодо наявності обставин, які викликають сумнів в упередженості судді ґрунтуються лише на внутрішньому переконанні заявника, інші об`єктивні обставини, які б виключали участь судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні судом не встановлені, а отже заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35, 75, 76, 80-82, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000120 від 14.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1