печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотання , -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотання.

Вивчивши матеріали поданої скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_3 16.03.2024 звернувся до заступника Генерального прокурора з клопотанням про визначення підслідності та об`єднання матеріалів досудового розслідування.

Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник (частина 5 статті 218 КПК).

Вказана норма та будь-які інші положення КПК, не містять вимоги для прокурора, Генерального прокурора про необхідність прийняття такого рішення у певний строк. Тобто строк вирішення спору про підслідність не визначається у КПК.

У зв`язку із наведеним бездіяльність, зокрема, Генерального прокурора, що виявляється у невирішенні спору про підслідність кримінального провадження не підлягає оскарженню в порядку частини 1 статті 303 КПК, як бездіяльність, що полягала у нездійсненні інших процесуальних дій, які він (прокурор) зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Крім того, повноваження вирішувати спір про підслідність згідно до частина 5 статті 218 КПК належать прокурору (у тому числі Генеральному прокурору), а не слідчому судді. Тобто вирішення спору про підслідність по суті відповідно до КПК знаходиться поза межами повноважень слідчого судді.

Незгода потерпілого не є спором про підслідність в розумінні частини 5 статті 218 КПК. Так, хоч КПК не надає визначення поняття "спір про підслідність", проте існування "спору" передбачає наявність певного процесуального конфлікту (взаємо суперечливих правових позицій) між суб`єктами спору щодо органу, який уповноважений здійснювати досудове розслідування, після зміни підслідності у кримінальному провадженні.

Саме зважаючи на такий суб`єктний склад учасників спору про підслідність відповідний спір згідно до КПК уповноважений вирішувати виключно керівник органу прокуратури вищого рівня, а не суд (слідчий суддя). У контексті обставин цього провадження, слідчий суддя додатково зазначає, що оскільки потерпілий не є суб`єктом спору про підслідність, то і не може ініціювати його вирішення перед уповноваженим прокурором.

Беручи до уваги, що нормами КПК не встановлено строк вирішення уповноваженим прокурором, в тому числі Генеральним прокурором, спору про підслідність (частина 5 статті 218), а потерпілий не може бути суб`єктом спору про підслідність на стадії досудового розслідування і не може його ініціювати та вирішення такого спору є виключною компетенцією визначених керівників органу прокуратури вищого рівня, - то це унеможливлює оскарження бездіяльності, зокрема, Генерального прокурора щодо невирішення спору про підслідність на підставі клопотання потерпілого у порядку статті 220 КПК на підставі пункту 1 частин 1 статті 303 КПК як бездіяльності, яка полягає у невчиненні інших дій, які Генеральний прокурор зобов`язаний був вчинити у визначений КПК строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1