Справа №766/2146/22
н/п 1-кс/766/9127/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні в.о. заступника начальника СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

Слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000537 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кірове, Бериславського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не судимого, військовослужбовцю військової служби за контрактом, на момент вчинення злочину кухар господарчого відділення взводу забезпечення батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший матрос ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний Бериславським РМВК 22.11.2018, та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №195-РС від 13.11.2019 призначений на посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій умисел, старший матрос ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, самовільно залишив базовий табір військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в АДРЕСА_2 .

Таким чином, в період часу з 19.06.2020 старший матрос ОСОБА_5 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини НОМЕР_1 безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління не здійснював, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин відсутності на службі старший матрос ОСОБА_5 не надав.

За викладених вище обставин, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її у військовому званні «старший матрос», відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2019 №250 на посаді кухаря господарчого відділення взводу забезпечення батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від військової служби, без будь-яких поважних причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 9 години 00 хвилин 19.06.2020 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У ході розслідування кримінального правопорушення, 26.09.2024 на підставі п. 3 ч.1 ст. 276, ч.1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Кірове, Бериславського району Херсонської області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не судимого, військовослужбовцю військової служби за контрактом, на момент вчинення злочину кухар господарчого відділення взводу забезпечення батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос» повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення старшим матросом ОСОБА_5 ; протокол та відеозаписом допиту свідка ОСОБА_6 ; поясненням ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Так, з матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років.

У ході розслідування кримінального правопорушення, 26.09.2024 на підставі п. 3 ч.1 ст. 276, ч.1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

За місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , 26.09.2024 направлено письмову підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого про явку 30.09.2024, 01.10.2024 та 02.10.2024. Однак підозрюваний жодного разу не з`явився та про поважні причини неприбуття не повідомив.

Вищевказані документи направлені поштовим зв`язком, рекомендованим листом, що підтверджується поштовою квитанцією з номером накладної № 197.

Отримання ОСОБА_5 рекомендованого листа підтверджується трекінговою роздруківкою «Укрпошти» з поміткою «вручено особисто».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2029 року № 270 «Про затвердження Правил Надання послуг поштового зв`язку» вручення рекомендованих листів здійснюється особисто особі на чиє ім`я надіслано лист та за обов`язкової наявності документів, що посвідчують особу отримувача.

Тобто підозра та повістки вручені особисто ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищевикладене, ОСОБА_5 також викликався раніше до слідчого, а саме на 01.05.2024, 20.05.2024 та на 31.05.2024. На вказані дати ОСОБА_5 також не з`явився та не надав жодних пояснень з приводу не прибуття.

Також підозру на ім`я ОСОБА_5 було вручено адміністрації ВЧ НОМЕР_1 , військовослужбовцем якої є підозрюваний.

Крім того, слідчим СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 було здійснено телефонний дзвінок на номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Вищевказаний номер телефону був особисто наданий ОСОБА_5 під час відбирання у останнього пояснень. Телефонний дзвінок був здійснений з метою з`ясування у ОСОБА_5 про причини неприбуття останного до слідчого відповідно до повісток. Підозрюваний ОСОБА_5 на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав. Наявний мобільний телефон, яким користувався підозрюваний ОСОБА_5 , постійно знаходиться поза зоною дії.

Проведеними слідчими та розшуковими діями встановити місцезнаходження ОСОБА_5 на теперішній час не надається можливим, за постійним місцем проживання відсутній, в місцях, де він раніше міг перебувати, його знайдено не було.

03.10.2024 підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено в розшук.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_5 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим його місцезнаходження слідству невідоме, на зв`язок не виходить. Військову частину НОМЕР_1 , де проходив службу ОСОБА_5 , на даний момент самовільно залишив.

В ході вивчення особи правопорушника встановлено, що у останнього відсутні стійкі соціальні фактори, які б стримували його від вчинення правопорушень.

З метою досягнення дієвості вказаного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, оскільки наявні ризики, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років у зв`язку з чим у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини буде в майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування. Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, у подальшому, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 4 ст. 407 КК України, може умисно ухиляється від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховатись від органів досудового розслідування та суду, може зникнути з місця постійного мешкання до іншої місцевості, країни, у зв`язку з чим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності. Отже, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такий спосіб може та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи таким чином встановленню істини по справі. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.

Наступний ризик, який вказує на необхідність застосування до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід, є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Так, підозрюваний ОСОБА_5 будучи в минулому військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на інших військовослужбовців, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, у тому числі за допомогою засобів зв`язку, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі, підлеглих тощо. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, дії підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, ухилятися від проходження військової служби, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Необхідність у допиті свідків під час судового розгляду щодо запобіжного заходу відсутня.

03 жовтня 2024 року у відповідності до положень ст. 281 КПК України, ОСОБА_5 , оголошено в розшук у зв`язку із невідомим місцезнаходженням підозрюваного та у зв`язку з тим, що підозрюваний не з`являється без поважних причин на виклик слідчого. На надіслані йому повістки у спосіб передбачений КПК останній не з`явився.

Проведеними слідчими діями та іншими заходами встановити точне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , не надалося можливим, у зв`язку з чим відповідною постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук, та до теперішнього часу проведеними слідчими розшуковими діями та іншими заходами встановити його місцезнаходження не надалося можливим.

Доводи сторін у справі.

Слідчий надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Частиною 1 ст. 188 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч.3 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Частиною 2 ст. 135 КПК України визначено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Судом встановлено, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000537 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: старший матрос ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний Бериславським РМВК 22.11.2018, та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №195-РС від 13.11.2019 призначений на посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, самовільно залишив базовий табір військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в АДРЕСА_2 .

Обставини правопорушення більш детально викладені у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до наданих до клопотання документів, вбачається, що повідомлення про підозру, сформоване 26.09.2024, разом із повістками про виклик до слідчого, направлено засобом поштового зв`язку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з трекінгом «Укрпошти» (№ 197) вказане поштове відправлення вручено ОСОБА_5 особисто 02.10.2024.

Разом з цим, слідчий суддя не приймає до уваги такого способу вручення повідомлення про підозру та повісток про виклик до слідчого, як вручення через адміністрацію ВЧ НОМЕР_1 , військовослужбовцем якої є підозрюваний, оскільки вручення повісток (повідомлень) військовослужбовцям, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України, (самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану) за «місцем роботи» є недоцільним та необґрунтованим оскільки суть самого правопорушення виключає можливість вручення будь-яких повідомлень у військовій частині, в яку він же і не з`явився.

Як зазначає слідчий у кримінальному провадженні, на неодноразові виклики слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 не з`явився, причин неявки не повідомляв, тому постановою слідчого у кримінальному провадженні від 03.10.2024 підозрюваного оголошено у розшук, здійснення якого доручено відділу кримінальної поліції Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу відповідає вимогам ст.188 КПК та подане одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даному етапі досудового розслідування, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході розслідування доказами, дослідженими слідчим суддею під час постановлення у справі процесуального рішення.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та переховується від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатньо підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу участь підозрюваного є обов`язковою та з метою покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання подальшому переховуванню від органів досудового розслідування та суду, продовження протиправної діяльності, слідчий суддя вважає необхідним надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188,189,190 КПК України, слідчий суддя -

постановила:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні задовольнити.

Надати у кримінальному провадженні № 0000537 від 11.08.2020 дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити слідчому у кримінальному провадженні в.о. заступника начальника СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала втрачає законну силу: з моменту приводу підозрюваного/обвинуваченого до слідчого судді; у разі відкликання ухвали прокурором; у разі добровільної явки підозрюваного до слідчого судді; за сплином шести місяців 05 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1