Провадження № 1-кп/537/354/2024
Справа № 537/4610/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000506 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шедієво Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 14.12.2023 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 186, 69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2024 року близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу сміттєвого баку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, ОСОБА_4 побачив на плечі малолітнього ОСОБА_6 поясну сумку, в якій знаходилися його особисті речі. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел направлений на відкрите повторне викрадення майна в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (реєстр. №2102-IX; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб) зі змінами, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , взяв його однією рукою за шию, а іншою зняв з плеча поясну сумку, з якої в подальшому дістав та забрав собі мобільний телефон чорного кольору «Huawei Y7 Prime» imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку експерта становить 1 933,33 грн.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому матеріальної шкоди на 1 933,33 грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засіданні, однак до суду за викликом не прибули, при цьому законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 надав заяву, в якій прохає проводити розгляд кримінального провадження за їх відсутністю.

Приймаючи до уваги думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без потерпілого та його представника, оскільки за відсутністю останніх можливо з`ясувати всі обставини справи.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердив факт вчинення кримінального правопорушення за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку, прохав суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин його допитом та дослідженням характерізуючих матеріалів щодо особи останнього.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення частини 3 статті 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил частини 3 статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого якій є особою позбавленої батьківського піклування, раніше судимий, за місцем проживання характеризуються посередньо. інкримінований йому злочин вчинив під час відбування покарання за попереднім вироком суду.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, його молодий вік та умови, за яких він зростав будучи особою позбавлений батьківського піклування, суд вважає, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, йому повинно бути призначено необхідне та достатнє покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог статті 71 КК України.

Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість останніх, особу обвинуваченого та думку учасників процесу.

Питання про долю речових доказів та скасування арешту накладеного на зазначене майно, підлягає вирішенню відповідно до вимог статей 100, 174 КПК України.

Із врахуванням тієї обставини, що суд прийшов до висновку щодо призначення обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі, то з метою виконання призначеного покарання, суд вважає за необхідне обрану ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 4 статті 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі частини 1 статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 14.12.2023 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання рахувати з 19.11.2024 року.

Речові докази - сумку через плече сірого кольору з чорним ременем, спортивну кофту, спортивні штани чорного кольору з білими смугами по боках - повернути власнику ОСОБА_4 , мобільний телефон «Huawei Y7 Prime» чорного кольору, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_6 .

Накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука ОСОБА_8 23.08.2024 року арешт на зазначені вище речові докази - скасувати.

Обрану ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 в термін відбування покарання строк перебування обвинуваченого під вартою, а саме з 21.08.2024 року по 18.11.2024 року включно.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1