Провадження № 1-кс/643/1087/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003018 від 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0003018 від 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що 30.08.2024 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 30.08.2024 близько 09:30 години, за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану, вчинила крадіжку мобільного телефону заявника ТМ Xiaomi MI9, у корпусі чорного кольору, чим завдано матеріального збитку розмір якого встановлюється. (ЄО 21518 від 30.08.2024 року).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.08.2024 потерпілий ОСОБА_4 перебував на своєму робочому місці, близько 09:30 години до приміщення КО ЖК «Призма» 293, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між якими у ході словесного конфлікту, виникла сутичка, під час якої гр. ОСОБА_5 вибив з рук потерпілого мобільний телефон ТМ Redmi MI9. Під час сутички потерпілий залишив приміщення та направився до сусіднього приміщення, де розташована бухгалтерія, у цей час гр. ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв з підлоги вищевказаний мобільний телефон та пішов за адресою свого мешкання, тим самим таємно заволодів майном потерпілого.

В ході досудового розслідування було встановлено, що мобільний телефон ТМ Xiaomi MI9, сенсорного типу, у корпусі чорного кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , к.т. НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яким було надано відповідну документацію.

При цьому, під час проведення досудового розслідування проведені першочергові слідчі дії 30.08.2024 у період часу з 12:00 по 12:45 годину слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості біля під`їзду №1 за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон ТМ Redmi MI9 з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , котрий було опечатано до полімерного сейф-пакету НПУ за №PSP1254190.

Вилучене в ході огляду може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому буде використаний у кримінальному проваджені в якості речового доказу, повернення якого на теперішній час може привести до втрати речового доказу, з метою забезпечення збереження речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування.

Прокурор разом з клопотанням подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, оскільки вищевказане майно буде використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 30.08.2024 у період часу з 12:00 по 12:45 годину під час проведеного огляду місця події на відкритій ділянці місцевості біля під`їзду №1 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон ТМ Redmi MI9 з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , котрий було опечатано до полімерного сейф-пакету НПУ за №PSP1254190.

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1