Справа № 308/4796/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2023, обвинуваченням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001 від 03.01.2023, обвинуваченням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням, яке підтримав в судовому засіданні про виклик свідків ОСОБА_6 , спеціаліста, членів лінгвістичної комісії, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ..

Захисник підтримала думку ОСОБА_4 ..

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, зазначивши, що подане клопотання є необгрунтованим, та такі свідки не можуть дати покази, що стосуються суті розглядуваного кримінального провадження.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, обговоривши доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.п.15, 19 ч.1 ст.7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження належать, зокрема, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також диспозитивність.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, при цьому сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК).

Диспозитивність, згідно зі ст.26 КПК України, полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.42 КПК України обвинувачений, крім іншого, має право вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

За змістом ч.1 ст.134 КПК України слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч.1 ст.95 КПК України).

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 95 КПК України).

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником не було надано будь-яких доказів того, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 можуть надати суду покази, що мають значення для даного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, обвинуваченим та його захисником не обґрунтовано, яке доказове значення можуть мати показання вказаних свідків для судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що підстав для задоволення вказаного клопотання немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 зазначеної статті, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За змістом § 3 «Процедура судового розгляду» Глави 28 «Судовий розгляд» Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК суд не уповноважений на збирання доказів, а лише на їх дослідження.

У КПК поняття «дослідження» не роз`яснено, а тому для з`ясування змісту цього поняття слід звернутися до тлумачного словнику української мови, згідно якому під словом «досліджувати» слід розуміти «уважно знайомитися з чим-небудь для встановлення чогось» (Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І.К. Білодіда. ОСОБА_15 : Наукова думка, 19701980. Т. 2. С. 385).

Отже, з наведеного випливає, що під час судового розгляду суд лише досліджує, тобто перевіряє, вже зібрані докази для встановлення чогось, та не уповноважений на їх збирання замість сторони кримінального провадження.

Крім того, обвинувачений та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , заявивши клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не надали відомості про місце їх проживання, що унеможливлює здійснення їх виклику судом.

Крім того, в судовому засіданні, сторона захисту обґрунтовувала своє клопотання в частині допиту свідків тим, що частина з них надавали інтерв`ю та висловлювались стосовно агресивної війни росії. При цьому, не вказуючи які саме обставини може підтвердити чи спростувати вказані ними особи, та стосовно яких обставин даного кримінального правопорушення.

Згідно ст.. 65 КПК України, свідком є особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Сторона захисту не довела в суді, що вказаним особам були відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, що такі свідки були очевидцем подій та можуть повідомити обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження. Вказані відомості не містяться ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не були наведені стороною захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні поданого клопотання відмовити в цій частині.

Крім цього, враховуючи те, що письмові докази по даному кримінальному провадженню у повному обсязі судом ще не досліджені і жоден з доказів не має наперед встановленого значення, суд дійшов висновку, що заявлене стороною захисту клопотання про виклик спеціаліста, експертів на цій стадії розгляду справи є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 22, 26, 97, 290, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про допит в якості свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1