ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/2701/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1636/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 08 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лебедівка Великобурлуцького району Харківської області, одруженої, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 29 квітня 2024 року засуджено ОСОБА_8 :

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці;

- за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням (іспитовим строком 1 рік), з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1514, 56 грн.

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнана винною у тому, що вона в кінці березня 2023 року, за допомогою мобільного телефону використовуючи мобільний додаток «Instagram» домовилася в ході розмови з невстановленою особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду в сумі 6500 гривень. Виконуючи відведену їй роль, ОСОБА_8 , на вимогу невстановленої особи, через мобільний додаток «Instagram» надала свої анкетні дані, фотографію, паспортні дані та РНОКПП, а також зразок підпису для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

В подальшому в квітні 2023 року ОСОБА_8 , перебуваючи у поштовому відділенні №1 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: Харківська область Куп`янський район смт Печеніги, являючись пособником у підробці посвідчення водія, яке вислане невстановленою особою на відділення вищезазначеної пошти, отримала підроблене пластикове водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_1 від 30.03.2024, орган видачі - територіальний сервісний центр №8044.

Крім того, 07 квітня 2024 року о 18 год. 19 хв., по АДРЕСА_3 , співробітники поліції зупинили скутер Хонда, за кермом якого перебувала ОСОБА_8 , яка пред`явила підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_1 від 30.03.2024, орган видачі - територіальний сервісний центр №8044.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин провадження, доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 3 місяці; за ч.4 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 3 місяці. На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказує на неправильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки, як встановлено судом обвинувачена має п`ятеро неповнолітніх дітей, а тому відповідно до ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та при призначенні покарання, просили врахувати наявність у обвинуваченої п`ятьох дітей віком до 14 років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.2 ст.382 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації її дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неправильне призначення обвинуваченій ОСОБА_8 виду покарання у виді обмеження волі, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до загальних засад призначення покарання (п.2 ч.1 ст.65 КК України), суд повинен призначити покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Відповідно до санкцій закону України про кримінальну відповідальність, за якими засуджено ОСОБА_8 :

- ч.1 ст.358 КК України, підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут - караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк;

- ч.4 ст.358 КК України, використання завідомо підробленого документа - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Поряд з цим, згідно до вимог ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, обвинувачена ОСОБА_8 має на утриманні шестеро дітей, п`ять з яких не досягли чотирнадцятирічного віку, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження копіями свідоцтва про народження:

- серія НОМЕР_2 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- серія НОМЕР_3 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- серія НОМЕР_4 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- серія НОМЕР_5 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- серія НОМЕР_6 - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проте суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, вищевказані обставини не врахував, порушивши таким чином відповідні вимоги закону України про кримінальну відповідальність, про що слушно зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, призначення апеляційним судом покарання у виді пробаційного нагляду замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження волі з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України не є: застосуванням більш суворого покарання в розумінні п.2 ч.1 ст.420 КПК України, неправильним звільненням від відбування покарання в розумінні п.4 ч.1 ст.420 КПК України, іншим погіршенням становища обвинуваченого в розумінні ч.2 ст.404 і ч.1 ст.421 КПК України, у зв`язку із чим задоволення апеляційних вимог прокурора з огляду на приписи ст.420 КПК України не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеногоОСОБА_8 покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України слід змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначивши останній покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 3 місяці; за ч.4 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 3 місяці. На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням в даному випадку є неможливим з огляду на вимоги ч.1 ст.75 КК України.

Таке рішення, на думку колегії суддів, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженою:

-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці;

-за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4