Справа № 333/8925/24
Провадження № 1-кс/333/2968/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», заяву підозрюваного ОСОБА_4 про проведення про проведення судово-медичного обстеження підозрюваного, дослідження фактів його побиття під час тримання під вартою, вжиття заходів для забезпечення його безпеки,

ВСТАНОВИЛА:

В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла вищевказана скарга ОСОБА_4 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення, передбачене. 382 КК України, що відповідно до скарги, полягає в невиконанні ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 р. по справі №334/6231/24 (пр. 1-кс/334/2594/24) посадовими особами, яких зобов`язано її виконати.

В судовому засіданні 17.10.2024 р. під час розгляду вищевказаної скарги, ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України, заявив про застосування відносно нього психологічного насилля з боку працівників ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», вважає, що за вказівкою останніх, до нього систематично підходять інші ув`язнені погрожують йому фізичним насиллям. Також працівники ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» перешкоджають в направленні його скарги на їх дії у відповідні уповноважені органи влади. Зазначив, що дані обставини створюють небезпеку для його життя та здоров`я, в зв`язку з чим просить постановити ухвалу про переведення його до Дніпровського СІЗО. Також просив змінити установу, якій доручено ухвалою суду проведення судово-медичної експертизи щодо з`ясування обставин застосування відносно нього фізичного насилля.

Вислухав пояснення заявника, дослідивши скаргу та інші матеріали цього судового провадження, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог частини шостої статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п.102 рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131 рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

З судових рішень, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що ОСОБА_4 утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в межах кримінального провадження №0001556 від 30.07.2024 р.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 р. по справі 334/6231/24 (пр. 1-кс/334/2510/24), за заявою ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України, в зв`язку із заявленими ним обставинами щодо психологічного насилля відносно нього в умовах слідчого ізолятора, було доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Мелітополі та керівництву Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» провести дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_4 від 26.09.2024 про катування та знущання з боку працівників Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», а також проведення його судово-медичного обстеження. Про виконання ухвали повідомити слідчого суддю до 15 жовтня 2024 року.

В межах цієї скарги, заявник оскаржує дії ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, що відповідно до скарги, полягає в невиконанні ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 р. по справі №334/6231/24 (пр. 1-кс/334/2594/24) посадовими особами, яких зобов`язано її виконати.

Наразі, слідчому судді не надійшли, витребувані з ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі), копії матеріалів з розгляду заяви ОСОБА_4 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, що відповідно до скарги, полягає в невиконанні ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 р. по справі №334/6231/24 (пр. 1-кс/334/2594/24), посадовими особами, яких зобов`язано її виконати.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

З огляду на те, що наразі слідчому судді не відомо щодо встановлення чи спростування, в установленому законодавстві порядку, заявлених ОСОБА_4 обставин щодо застосування відносно нього психологічного чи іншого насилля з боку працівників ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в умовах його утримання в даній установі, слідча суддя вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню ДБР, розташованому у м. Мелітополь та керівництву ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» провести перевірку обставин, зазначених у заяві підозрюваного, встановивши чи мали місце факти насильства щодо підозрюваного ОСОБА_4 , а також невідкладно провести його судово-медичне обстеження з приводу заявлених ним обставин.

Скаржник зазначає, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, в межах вищевказаного кримінального провадження, був доручено Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» провести судове-медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , та за його наслідками провести відповідне лікування.

З наявної в Єдиному реєстру судових рішень електронної копії ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 по справі 334/6231/24 від 02.08.2024 р. вбачається, що вона постановлена слідчим суддею під час розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_4 , заявленого в межах вищевказаного кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя, який не уповноважений розглядати клопотання сторін кримінального провадження №0001556 від 30.07.2024 р., з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу щодо територіальної підсудності таких клопотань, не може вирішувати питання щодо зміни установи, якій ухвалою уповноваженого слідчого судді у зазначеному кримінальному провадженні, доручено проведення її виконання. При цьому заявник, як підозрюваний у цьому кримінальному провадженні, не позбавлений права, звернутися з таким клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_4 про вжиття заходів для забезпечення його безпеки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має, зокрема, підозрюваний.

Відповідно до приписів статті 20 Закону «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб; г) отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.

Згідно зі статтею 22 Закону «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язаний перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки.

Наразі заявлені ОСОБА_4 обставини щодо застосування відносно нього насилля в умовах утримання перевіряються в порядку встановленому законодавством. Фактів, які б свідчили, що наразі існує реальна загрози його життю, здоров`ю, ОСОБА_4 не навів. З огляду на наведене, слідча суддя дійшла висновку, що в цій частині заявлені вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 206, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Мелітополі та керівництву Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» провести дослідження фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_4 , зазначених в залі суду під час розгляду цієї справи 17.10.2024 р., про катування та знущання з боку працівників Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», та проведення його судово-медичного обстеження.

У задоволенні заявлених вимог про переведення ОСОБА_4 до Дніпропетровського СІЗО, про призначення іншої установи для проведення медичного обстеження, - відмовити.

Про виконання ухвали повідомити слідчого суддю до 11 листопада 2024 року.

Копію ухвали надіслати Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Мелітополі та Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1