Справа № 635/8599/20
Провадження № 1-в/635/726/2024
УХВАЛА

24 вересня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 25.04.2024 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавленні волі без конфіскації майна зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

про звільнення від покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене подання, в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 на підставі частини 2 статті 74 КК України від відбування покарання відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

Засуджений подав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» просив суд розглянути подання за його відсутності та задовольнити.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, в якій проти задоволення подання не заперечував.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 25.04.2024 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавленні волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Харківського районного суду Харківської області від 01.12.2023 за ч. 2 ст. 289 КК України призначене остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Зі змісту вироку суду вбачається, що останній 18.11.2020 шляхом обману заволодів чужим майном на суму 1350,00 грн.

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУпАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пункт 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України - особи, які відбувають покарання, призначене за сукупністю вироків, у разі звільнення їх від відбування покарання за окремі злочини на підставі пункту 1 цього розділу продовжують відбувати покарання, призначене вироком суду за інші злочини, що входять у сукупність, якщо це покарання ними ще не відбуте. Призначене покарання підлягає зменшенню також у випадках, передбачених пунктом 5 цього розділу.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Відповідно до вироку, вартість майна, яким заволодів обвинувачений у 2020 році, склала 1350,00 грн.

Суд уважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, за який він був засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення у 2020 році перевищує 2102 грн. У даному випадку вартість майна є нижчою, що свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим законом, на підставі ч. 1 ст. 5 та ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком від 25.04.2024 Харківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 190 КК України.

Водночас суд зазначає, що вироком від 25.04.2024 ОСОБА_4 призначене покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, у тому числі за вироком від 01.12.2023, яким його засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, вказане покарання останній не відбув, підстави для звільнення від відбування цього покарання на підставі ст. 74 КК України відсутні, тому ОСОБА_4 слід уважати засудженим за вироком від 25.04.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Керуючись ст. ст. 536, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від покарання за вироком від 25.04.2024 Харківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавленні волі.

ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.04.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та покладенням на підставі ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1