Справа № 930/1987/24
Провадження 1-кп/930/259/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000146 від 17.06.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селевінці Немирівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого,з середньою спеціальною освітою,непрацюючого, раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним, встановлено, що 17.06.2024 близько о 00 години 05 хвилини під час патрулювання у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», інспекторами сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 5Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за порушення правил пересування під час комендантської години, встановленої наказом № 1 від 24 лютого 2022 року начальника Вінницької обласної військової адміністрації, зупинено автомобіль «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по вул. Соборна у м. Немирів Вінницького району Вінницької області .

У подальшому, вищезазначеними працівниками поліції виявлено факт відсутності у ОСОБА_4 посвідчення водія при собі, що є порушенням ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Окрім цього, під час спілкуванням вищевказаними працівниками поліції у ОСОБА_4 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому на підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху України запропоновано в установленому порядку пройти тестування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що останній відмовився, що є порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Після винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху за ст. 126 КУпАП та складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 , останньому було роз`яснено, що автомобіль, яким він керував, а саме марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 тимчасово затриманий для подальшого доставления до спеціального майданчику, так як його розташування створює перешкоду для руху пішоходів.

В подальшому, біля 00:45 год очікуючи на приїзд спеціального автомобіля евакуатора, перебуваючи на вул. Соборна в м. Немирів Вінницького району Вінницької області , поруч багатоповерхового житлового будинку № 3 , ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 2652 КУпАП уповноважені на поміщення вищевказаного автомобіля для зберігання на спеціальний майданчик, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, шляхом усного висловлювання намірів надати неправомірну вигоду, здійснив пропозицію неправомірної вигоди працівникам поліції спочатку в сумі 1000 гривень, а в подальшому 17 000 гривень за не поміщення вказаного автомобіля для зберігання на спеціальний майданчик.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

31.07.2024 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, надав стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується зазначеного провадження, зобов`язався неухильно виконувати вирок суду. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, він надав згоду на призначення запропонованої міри покарання.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

За угодою про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного Законом про кримінальну відповідальність за вчинення нетяжкого злочину.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, наполягав на її затвердженні та погодився на призначення узгодженого сторонами покарання.

Інші учасники кримінального провадження також просили про затвердження угоди про визнання винуватості.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам та інтересам обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-67 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнає себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та за вимогами п.1 ч.4 ст. 469 КПК України передбачено можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, щодо нетяжких злочинів.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.07.2024 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 17 червня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 та прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази: два оптичні DVD-R диски, на яких містяться відеозаписи із назвою «export - 87b5f» та «export - 3315a» у форматі mp.4 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000146.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1