Справа №705/5180/24
1-в/705/408/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

(в режимі відео конференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відео конференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань, в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92», матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо звільнення від покарання та приведення вироку у відповідності до вимог Закону України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотання про звільнення від покарання та приведення вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, у відповідності до вимог Закону України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив суд привести покарання призначене засудженому ОСОБА_5 у відповідність до вимог КК України з урахуванням змін, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ від 18.07.2024. Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.06.2023р. за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно вказаного вироку ОСОБА_5 засуджений за вчинення 08.02.2017 злочину, яким заподіяно шкоду потерпілому на суму 288 грн., 07.03.2017 злочину, яким заподіяно шкоду потерпілому 4010 грн., 03.08.2018 злочину, яким заподіяно шкоду потерпілому 6754 грн, 20.08.2018 злочину, яким заподіяно шкоду потерпілому на суму 437,50 грн., 14.02.2019 злочину, яким намагався заподіяти потерпілому шкоду на суму 4326,67 грн., 05.10.2019 злочину, яким заподіяв шкоду потерпілому на суму 850 грн., 19.12.2021 злочину, яким заподіяв шкоду потерпілому на 16383 грн., 16.04.2022 злочину, яким заподіяв шкоду потерпілому на суму 1960 грн. Остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 призначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Оскільки розмір шкоди заподіяний злочином від 08.02.2017, 20.08.2018, 05.10.2019 та 16.04.2022 не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлений станом на 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2022, засудженого ОСОБА_5 необхідно звільнити від призначеного покарання за діяння, вчинені 08.02.2017, 20.08.2018, 05.10.2019 та 16.04.2022, караність яких усунено на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п. 13 ст. 537 КПК України.

Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації злочинів вчинених 07.03.2017, 03.08.2018,14.02.2019, 19.12.2021 не має, а також враховуючи те що остаточне покарання було визначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання за сукупністю злочинів, то остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, засудженому ОСОБА_5 необхідно залишити без змін.

Представник СВК №92 в судовому засідання при вирішенні клопотання засудженого поклався на думку суду.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, беручи до уваги думку засудженого, позицію прокурора та представника установи, суд дійшов висновку, що таке клопотання підлягає до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.06.2023р. за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили: 29.08.2023 року.

Початок строку відбування покарання: 31.05.2022 року.

Кінець строку відбування покарання: 19.08.2025 року.

Згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.06.2023р. ОСОБА_5 засуджений за вчинення 08.02.2017р. злочину, яким заподіяв шкоду потерпілому на суму 288 грн., 20.08.2018р. злочину, яким заподіяв шкоду потерпілому на суму 437,50 грн., 05.10.2019р. злочину, яким заподіяв шкоду потерпілому на суму 850 грн., 16.04.2022р. злочину, яким заподіяв шкоду потерпілому на суму 1960 грн..

Оскільки розмір шкоди заподіяний злочином від 08.02.2017, 20.08.2018, 05.10.2019р., 16.04.2022 не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, засудженого ОСОБА_5 необхідно звільнити від призначеного покарання за діяння, вчинені 08.02.2017, 20.08.2018, 05.10.2019р., 16.04.2022, караність яких усунено на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п. 13 ст. 537 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_5 діяння (08.02.2017, 20.08.2018, 05.10.2019р., 16.04.2022) кваліфікувалися б за ч. 2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Тобто, розмір заподіяної шкоди не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на рік вчинення злочинів.

Зазначене узгоджується з позицією викладеною у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Привести вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.06.2023р. щодо ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, шляхом виключення з вказаного вироку епізодів, за якими: ОСОБА_5 вчинив 08.02.2017р.викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 288грн., 20.08.2018р. викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 на суму 437,50 грн., 05.10.2019р. викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 на суму 850 грн., 16.04.2022 викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 на суму 1960 грн..

Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації злочинів вчинених 07.03.2017, 03.08.2018,14.02.2019, 19.12.2021 не має, а також враховуючи те що остаточне покарання було визначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання за сукупністю злочинів, то остаточне покарання за вироком Івано- Франківського міського суду Івано Франківської області від 08.06.2023 у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, засудженому ОСОБА_5 необхідно залишити без змін.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_10