Справа № 756/9654/24
Номер провадження № 1-кп/756/1469/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Оболонського районного суду міста Києва клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, внесеного 18.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001985, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного 29.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003751, 18.06.2024 року, приблизно о 18:20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 1-А, біля озера «Йорданське», побачив електросамокат зеленого кольору із написом «BOLT», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та реалізуючи його, переконавшись у тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, взяв електросамокат «BOLT» VIN-номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ Україна», та заздалегідь підготовленими предметами, а саме гайковими ключами та універсальною викруткою, почав відкручувати колеса з електросамокату «BOLT» VIN- номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер 517-160. Відкрутивши переднє колесо, типу KS-3-4, намагався відкрутити заднє колесо в зборі з мотором, типу HIGO KS-3-1, однак не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було доведено до кінця з причини, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками поліції.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 міг спричинити ТОВ «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 1 328 грн. 12 коп..

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

На стадії судового розгляду обвинуваченим було заявлено клопотання про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, положень статтей 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити його клопотання, пояснив, що йому зрозуміли наслідки закриття кримінального провадження та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

У судовому засіданні прокурор не заперечувала щодо задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

Представник потерпілого в судове засідання за викликом не прибув, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином. Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності представника потерпілого не заперечували.

Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024. Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп.. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становить 1 514 грн 00 коп. (3 028 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2024 року становить 1 514 грн 00 коп..

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованої події у 2024 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 302 грн 80 коп. (0,2 х (50% : 3028)) - у 2024 році.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як видно з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 18.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001985, ОСОБА_4 інкриміновано незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, а саме за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 18.06.2024 у сумі 1 328 грн. 12 коп..

Аналізуючи наведені положення законів (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп., ураховуючи положення ст. 5 КК України, (часткова декриміналізація).

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закрити через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовано запобіжний захід та не вбачає потреби обирати його до набрання ухвали законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, внесеного 18.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001985, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 18.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001985 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання ухвали законної сили, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № 3665/24 від 24.07.2024 у сумі 340 грн, на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08.07.2024, на ліхтарик чорного кольору, розвідний ключ на 13 та 17 марки «Chrom vanadium», ручний залізний інструмент мультитул марки «Сталь», розвідний ключ на 17 та 19, за написом «D USSR», викрутку червоно-чорного кольору з насадкою, коробку з викруткою та насадками, на кришці якої наявний напис «Dexter», які передано відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м.Києві та знищити.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia», у чохлі чорного кольору, сумка темно-синього кольору «Fashion sport», які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити в володінні останнього; електросамокат «BOLT», серійний номер НОМЕР_1 та колесо до нього, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого «BOLT» ОСОБА_5 , залишити в володінні останнього.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1