Справа № 138/3027/24
Провадження №:1-кс/138/861/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000382 від 15.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000382 від 15.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 14.10.2024 до Могилів-Подільського районного відділу полінії ГУНІ у Вінницькій області, надійшло повідомлення від інспектора СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 про те, шо 14.10.2024 в с-ші Муровані Курилівці Могилів-Полільського району Вінницької області під час перевірки зупинки водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній пред?явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім?я, видане 03.08.2012 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області, в якому виявлено ознаки підробки.

Даний факт 15.10.2024 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

По прибуттю на місце події слідчо-оперативної групи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події на узбіччі дороги в с-щі Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області по вулиці Соборній добровільно видав, а працівниками поліції в подальшому вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 03.08.2012 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області із категоріями «A1, А, B1, В, С 1, С, СЕ», яке поміщено до паперового конверту Національна поліція України та опечатано.

Також, дізнавачем 15.10.2024 винесено постанову про приєднання предметів до справи як речових доказів, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 03.08.2012 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області із категоріями «А1, А, В1, В, С 1, С, СЕ».

Під час опитування ОСОБА_5 надав пояснення, що в 2012 році вже маючи посвідчення водія, він попросив свого знайомого допомогти йому у відкритті категорії «СЕ, С» та за таку послугу дав йому грошові кошти в сумі 10 000 гривень.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 03.08.2012 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області із категоріями «А1, А, В1, В, С 1, С, СЕ», зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обґрунтування необхідності арешту обумовлюється тим, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 03.08.2012 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області із категоріями «А1, А, В1, В, С 1, С, СЕ» являється предметом вчинення кримінального правопорушення, обставини якого доводяться у межах досудового розслідування.

Крім того, вказане вище посвідчення водія являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому необхідність накладення арешту доцільна для його збереження.

Прокурор подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала.

ОСОБА_5 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання до суду не з`явився.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що прокурор довела, що вказане вище посвідчення водія може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, що міг бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення такого майна.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, суд при ухваленні такого рішення звертає увагу на те, що власник майна на яке судом накладено арешт та який не був присутній при розгляді питання про арешт майна має право звернутись до суду із клопотання про скасування арешту майна у порядку ст.174 КПК України зазначивши свої заперечення та пояснення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучене 14.10.2024 у ході огляду місяця події на узбіччі дороги в АДРЕСА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 03.08.2012 Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області із категоріями «А1, А, В1, В, С1, С, СЕ».

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору та ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1 )

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1