03 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав три полімерні зіп-пакети з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав три полімерні зіп-пакети з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 15.11.2024 приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 900 гривень від ОСОБА_6 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому три полімерні зіп-пакети з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав три полімерні зіп-пакети з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 25.11.2024 приблизно о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу «Годинника закоханих» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя, отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 900 гривень від ОСОБА_6 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому три полімерні зіп-пакети з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс.
25.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власті належить 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_2 та автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «OUTLANDER», в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
З огляду на викладене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного.
Слідчий в судове засідання не прибула, 03.12.2024 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, на задоволенні клопотання наполягала.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не викликався у відповідності до приписів ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція кримінального закону, що передбачає відповідальність за правопорушення, інкриміноване підозрюваному, передбачає покарання у виді конфіскації майна.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна із забороню розпорядження ним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням останнього та інших осіб права розпоряджатися зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Накласти арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням останнього та інших осіб права розпоряджатися зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Накласти арешт на автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «OUTLANDER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням його власника та інших осіб права розпоряджатися зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1