Справа № 452/1903/22
Провадження № 1-кп/452/92/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 ; українця, громадянина України; із середньо-спеціальною освітою; раніше неодноразово судимого, - останній раз вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2024р. за ч. 4 ст. 185 КК України, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 26 червня 2022 року о 18.30год по вул. Шевченка в м. Самбір Львівської області разом із співмешканкою ОСОБА_8 зайшов у під`їзд житлового будинку АДРЕСА_3 , - де ввівши в оману останню повідомив, що два велосипеди, які там знаходяться належать його другові з яким він попередньо домовився, що забере їх, - надалі з умислом на викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, повторно, під час дії воєнного стану, викрав велосипед «Aluminum», який належить ОСОБА_4 вартістю 5000грн та велосипед марки «Benetti», який належить ОСОБА_5 також вартістю 5000грн та, коли вони разом виводили із під`їзду велосипеди, були помічені потерпілою ОСОБА_4 , яка почала кричати, щоб вони зупинились. У відповідь ОСОБА_8 почувши таку вимогу зупинилася, тримаючи велосипед марки «Benetti», а ОСОБА_6 продовжив свої протиправні дії та його умисел перейшов на відкрите викрадення чужого майна, - незважаючи на викрики потерпілої сів на велосипед «Aluminum» і поїхав з місця події, чим спричинив потерпілій стороні матеріальну шкоду на загальну суму 10000грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним частково, зокрема зазначив, що наміру відкритого викрадення чужого майна у нього не було, він хотів таємно викрасти два велосипеди та пояснив, що для цього обдурив свою співмешканку ОСОБА_8 повідомивши, що його товариш ОСОБА_9 попросив привезти йому два велосипеди, які він залишив у під`їзді свого будинку по АДРЕСА_3 , на що вона погодилася йому допомогти. На досудовому слідстві та раніше у суді визнавав вину через тиск з боку працівників поліції та легковажив із того питання, бо не знав про сувору санкцію результату інкримінованих дій.

Незважаючи на невизнання провини обвинуваченим за інкримінованою йому статтею Кримінального Закону, а саме відкритого викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, його вина в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема показами потерпілих.

Відтак потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 26 червня 2022р. о 18.30год заходила у під`їзд свого будинку та бачила обвинуваченого з товаришкою, котрі були напідпитку; вони говорили, що чекають колегу, обвинувачений до когось телефонував. Потім як потерпіла піднялась сходовою до своєї квартири на четвертий поверх, то відразу вийшла на балкон подивитись, бо обидвоє в неї викликали підозру і побачила як з під`їзду вийшли обвинувачений ОСОБА_6 і його товаришка ОСОБА_10 , котрі кожен провадили велосипед. Тоді вона почала відразу кричати що вони роблять, бо в руках обвинуваченого упізнала свій велосипед; натомість ОСОБА_6 не зважав викрики потерпілої та сів і поїхав, а ОСОБА_8 зупинилась, бо в той момент надворі ще одна сусідка також відреагувала на крик потерпілої ОСОБА_4 та присікла викрадення велосипеду також роблячи зауваження; далі як вияснилось, - ОСОБА_10 не могла їхати бо була у короткій спідниці та нібито взагалі не уміє. У наступному чоловік потерпілої сів на велосипед і наздогнав далеко за гаражами ОСОБА_6 і привів додому обидва велосипеди. Потерпіла суду також підтвердила, що на її крик відреагувала друга сусідка з автомашини, що була неподалік під`їзду і вона також за обвинуваченим кричала, щоб він припинив забирати велосипед, але він сів на нього і швидко зник за будинком.

Потерпіла ОСОБА_5 однакове суду підтвердила, але вона не була безпосереднім очевидцем події злочину, а все їй відомо зі слів потерпілої ОСОБА_4 .

Також вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-Заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.06.2022р., в яких останні просять прийняти міри до невідомих їм осіб, котрі з під`їзду їх житлового будинку відкрито викрали велосипед марки «Benetti» та велосипед марки «Aluminum»;

-Витягом з ЄРДР - кп№0000292 від 26.06.2022р., зареєстрованому за заявою ОСОБА_5 про те, що 26 червня 2022 року о 18.30год невідомі особи відкрито викрали із під`їзду її житлового будинку АДРЕСА_3 велосипед марки «Benetti» та за заявою ОСОБА_4 про те, що 26.06.2022р. невідомі особи за тією ж адресою викрали велосипед марки «Aluminum»;

-Протоколом огляду місця події від 26.06.2022р. (розпочато о 19.10год, закінчено 19.40год) та фото таблицею до вказаного протоколу, де в ході огляду місця події неподалік житлового АДРЕСА_3 виявлено два велосипеди на відстані двох метрів; під час огляду присутня ОСОБА_8 , яка повідомила, що вона із своїм співмешканцем ОСОБА_6 проходили біля будинку АДРЕСА_3 , в цей час він сказав їй, щоб зайти у під`їзд, так як там знаходяться велосипеди його друга та їх необхідно перевезти до нього додому; коли вони вивезли ці велосипеди, їх затримали мешканці будинку;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.06.2022р. (розпочато о 21.48год, закінчено 21.55год) та диском відеозапису вказаної слідчої дії, в ході якого ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка викрала із під`їзду її житлового будинку два велосипеди;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2022р. (розпочато о 17.32год, закінчено 17.52год) з підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_11 та диском відеозапису вказаної слідчої дії, в ході якого він розказав і показав при яких обставинах ним було викрадено велосипеди потерпілих, а саме коли проходив із своєю співмешканкою ОСОБА_8 повз житловий будинок АДРЕСА_3 у нього виник умисел на викрадення велосипедів із під`їзду, тоді він сказав їй, що у під`їзді знаходяться велосипеди його друга та їх треба перевезти до нього додому, на що вона погодилася. Коли вони вийшли із під`їзду, за ними кричала сусідка і вони були затримані іншими мешканцями.

-Довідкою про вартість майна №17 від 27 червня 2022 року про те, що станом на 26.06.2022р. вартість велосипеду «Aluminum» сірого кольору становить 5000грн, однаковою є вартість велосипеду марки «Benetti» білого кольору із вставками зеленого та рожевого кольору.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочин проти власності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; скарг по місцю проживання на нього не поступало.

Судом зазначене обвинувачення визнається доведеним внаслідок з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, - у результаті аналізу показань обвинуваченого та потерпілих у судовому засіданні, доказів досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж); кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого суд доходить висновку, що ОСОБА_6 своїми показаннями про часткове визнання вини в суді, а саме, що умислу на відкрите викрадення чужого майна у нього не було, а вважає, що вчинив крадіжку, то він має намір пом`якшити відповідальність чи уникнути її за вчинене та використав таке поводження як спосіб захисту; на переконання суду за сукупністю досліджених і вище викладених доказів є визначальним у встановленні суспільної небезпечності та характеру вчиненого особою стосовно потерпілих грабежу, оскільки в його поясненнях не міститься жодних аргументів на його виправдання і нічим іншим це не підтверджено.

При цьому судом звертається увага, що як потерпіла ОСОБА_4 , так і потерпіла ОСОБА_5 надали суду однакові показання, послідовні та без розбіжностей; у тому числі про деталі вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, - про час, місце, наявність обставин вчиненого і фактів, що мають значення для кримінального провадження. Наведені вище їх показання узгоджуються між собою, не містять протиріч і сумнівів незважаючи на те, що після початку розгляду справи пройшов значний час два роки і потерпіла ОСОБА_4 чітко суду як тоді, так і тепер у судовому засіданні заявила, що обвинувачений мав би почути і правдоподібно чув її викрики зупинитись із викраденням її велосипеду. Також суд констатує, що вони узгоджуються у тому числі з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , котрий однаково не заперечив наведених обставин і фактів, крім умислу на відкрите викрадення, - що нічим іншим не спростовується.

Тому суд не вбачає підстав не вірити свідченням потерпілої сторони, що підтверджені зібраними доказами досудовим розслідуванням, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, що наведено вище; одночасно до показань обвинуваченого, що він не вчиняв грабежу, а вчинив крадіжку велосипедів, тобто таємно, умислу на відкрите викрадення чужого майна у нього не було, суд відноситься критично, бо вони спростовані показами потерпілих щодо обставин вчинення злочину, зокрема потерпіла ОСОБА_4 намагалася його зупинити, однак він не зважаючи на її крики, продовжував свої злочинні дії та був зупинений іншим мешканцем будинку. Відтак вцілому часткове визнання обвинуваченим провини суд розцінює не інакше як спосіб його захисту з метою пом`якшення покарання і, тому суд переконаний у доведенні винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікація дій за ч. 4 ст. 186 КК України є вірною.

Призначаючи обвинуваченому покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого; також особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне становище, обставини вчинення. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із позиціями обвинуваченого, сторони обвинувачення і захисника-адвоката, показань потерпілих; із урахуванням особи ОСОБА_6 , його поведінки під час та після вчиненого; наслідки та обставини вчиненого особою, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, - виправлення засудженого можливе лише за реального відбування покарання; підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності не встановлено.

Разом з тим із урахуванням останнього вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 7 жовтня 2024 року, котрий набрав законної сили і особу засуджено за ч. ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, тому слід за цим вироком визначити особі остаточне покарання за сукупністю покарань у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення він учинив раніше тих дій, що йому були інкриміновані за попереднім вироком.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судових витрат по справі немає; питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; суму застави, як захід забезпечення у даному кримінальному провадженні слід повернути заставодавцю і стосовно запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, то таке не слід вирішувати через вже реальне відбування покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років особою за попереднім вироком, що набрав законної сили.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7(сім) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим і попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2024 року, де особі призначено покарання п`ять років позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 позбавлення волі на строк 7(сім) років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 28 листопада 2024 року, зарахувавши в строк покарання ту частину, що відбута за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду від 07.10.2024 року, - період із 28.09.2024 року по 27.11.2024 року; зарахувати також у строк покарання ОСОБА_6 період перебування особи під вартою під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді, - з 26.06.22р. по 11.08.22р.

Речовий доказ велосипед марки «Aluminum» сірого кольору та велосипед марки «Benetti» білого кольору із вставками зеленого та рожевого кольору вважати повернутими потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не застосовувати.

Внесену заставу 74430грн.(сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять грн.) ОСОБА_12 повернути заставодавцю після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники мають право отримати копію вироку в суді; копію вироку надіслати учасникам справи, котрі не були присутні при його ухваленні (і ч. 15 ст. 615 КПК України).

Суддя