Справа № 461/7160/24
Провадження № 1-кс/461/5476/24
про накладення арешту на майно
11.09.2024 року слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна, -
в с т а н о в и л а:
В обґрунтування клопотання зазначає, що вказані вище документи і речі містять відомості про обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, виникла необхідність у накладені арешту на дане майно з метою збереження речових доказів.
Слідчий у судове засідання не з`явився, просив проводити слухання справи без його участі.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливим провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.
Відповідно до ч.4ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя приходить до таких висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи державних установ, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, в період часу 2023-2024 років на території Львівської області, незаконно використовують землі державної форми власності, чим спричиняють тяжкі наслідки.
Вище вказані факти посіву на них сільськогосподарських культур підтверджується результатом проведення ортофотопланової зйомки полів та складеного топографічного плану (карти полів) на яких вказані фактичні площі посіву сільськогосподарської продукції та площі самовільно захоплених земельних ділянок.
05.09.2024-06.09.2024 проведено огляд вказаної земельної ділянки, під час проведення якого, встановлено, що на вказаній ділянці виявлено посіви соняшника, зібрання якого здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба Агро-ІФ», без будь-яких договірних відносин із Підберізцівською сільською радою, які б надавали їм право посіву чи зібрання соняшника. Також виявлено техніку яка здійснювала молотіння урожаю соняшника, окрім цього поблизу вказаної ділянки на польовій дорозі виявлено тягачі із напівпричепами на яких здійснювалось навантаження урожаєм соняшника.
Урожай соняшника який зібраний із вказаної ділянки загальною масою (вагою) 67 180 кг., під час проведення огляду було вилучено, передано на відповідальне зберігання та поміщено на складські приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, що здійснювались на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що вказані у даному клопотанні предмети необхідні для розкриття кримінального правопорушення, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.с т. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідча суддя -
клопотання задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_5