Справа № 472/1123/24
Провадження №1-в/472/44/24
УХВАЛА
про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння
20 листопада 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 у селищі Веселинове подання начальника Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння засудженої:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, громадянку України, із середньою освітою, не працюючої, є інвалідом 3 групи, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 19.12.2023 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із збереженням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням, або застосуванням у процесі виробництва переданих цінностей, прийомом, обробкою, доставкою грошових телеграфних відправлень матеріальних та грошових цінностей на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
15 жовтня 2024 року до суду надійшло подання начальника Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із збереженням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням, або застосуванням у процесі виробництва переданих цінностей, прийомом, обробкою, доставкою грошових телеграфних відправлень матеріальних та грошових цінностей на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Подання мотивоване тим, що на обліку Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях перебуває ОСОБА_5 . Відповідно до вироку сума матеріальних збитків, які спричинила ОСОБА_5 за кожним з епізодів не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого у 2021 році. У відповідності до Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань доцільності правоохоронних органів" (далі - Закон № 3886-IX) підпадає під дію ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у 2021 році 2270 грн. Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Таким чином, просить звільнити засуджену від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.
В судове засідання представник Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 не прибула, про дату, час та місце розгляду подання була повідомлена належним чином. 06.11.2024 року подала до суду заяву, в якій подання підтримала, просила його задовольнити та розглянути його у її відсутність.
В судове засідання засуджена ОСОБА_5 не прибула, про дату, час та місце розгляду подання була повідомлена належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути подання у відсутність засудженої, оскільки це не погіршує її становище.
Прокурор ОСОБА_3 подання начальника Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" підтримала, вважає, що подання підлягає задоволенню.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із збереженням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням, або застосуванням у процесі виробництва переданих цінностей, прийомом, обробкою, доставкою грошових телеграфних відправлень матеріальних та грошових цінностей на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з вироком від 19 липня 2023 року сума матеріальних збитків, які спричинила ОСОБА_5 за кожним з епізодів не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого у 2021 році, а саме: за епізодом від 02.11.2021 року - 1455 гривень; за епізодом від 06.11.2021 року - 1095 гривень; за епізодом від 13.11.2021 року - 1104 гривні.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.
Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.
Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.
Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.
Тобто, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.
Таким чином, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2021 рік складав 1135 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 грн х 2 = 2270,00 грн.
ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 191 КК та за ч. 3 ст. 193 КК України за привласнення чужого майна, а саме: за епізодом від 02.11.2021 року - на суму 1455 гривень; за епізодом від 06.11.2021 року - на суму 1095 гривень; за епізодом від 13.11.2021 року - на суму 1104 гривні.
Таким чином, оскільки вартість привласненого чужого майна за кожним з епізодів на час вчинення діянь не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне подання органу пробації задовольнити, а засуджену ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 372, 537, 539 КПК України, суд
Подання начальника Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння засудженої ОСОБА_5 , - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, громадянку України, із середньою освітою, не працюючу, є інвалідом 3 групи, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджену 19.12.2023 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із збереженням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням, або застосуванням у процесі виробництва переданих цінностей, прийомом, обробкою, доставкою грошових телеграфних відправлень матеріальних та грошових цінностей на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, - на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від призначеного судом покарання у зв`язку із усуненням законом караності діяння.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.
Повний текст ухвали суду оголошено 21 листопада 2024 року.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1