У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2024 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000085 від 11.08.2023

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 11.08.2023 № 0000085 за фактами незаконного виготовлення, зберігання та збуту алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, а також алкогольних напоїв, які не відповідають нормам ДСТУ, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, діючи умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою між собою у період з 2023 року по теперішній час незаконно виготовляють, зберігають та збувають алкогольні напої з підробленими марками акцизного податку, а також алкогольні напої, які не відповідають нормам ДСТУ, на території Дніпропетровської та Запорізької областей з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, чим завдають тяжкі наслідки охоронюваним законом правам.

В ході здійснення досудового розслідування, 22.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, проведено обшук у приміщенні магазину за місцем реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованому у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вказаного обшуку виявлено та вилучено джерела доказів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення:

-50 пляшок, ємкістю 0,5 літра, з прозорою рідиною білого кольору;

-зошит в клітинку з написом «Наценка», у кількості 1 шт;

-зошит в клітинку з написом «Отдел», у кількості 1 шт;

-журнал чорного кольору, у кількості 1 шт;

-журнал з написом «Наценка», у кількості 1 шт.

Виявлені та вилучені пляшки з рідиною з характерним запахом спирту, зошити та журнали визнані у кримінальному провадженні речовими доказами та долучені до кримінального провадження як речові докази.

Слідчий та прокурор не володіють спеціальними знаннями щодо надання висновків відповідності вилученої рідини до алкогольних напоїв та відповідності її вимогам ДСТУ, тобто на даний час без проведення відповідної експертизи неможливо встановити, чи відноситься вилучена речовина до алкогольних напоїв, яким чином вона виготовлена та чи відповідає вона вимогам ДСТУ, оскільки під час проведення обшуку будь-яких документів, які підтверджують походження пластикових пляшок з рідиною не встановлено. Вилучені зошити та журнали містять відомості щодо кількості придбання та реалізації указаної алкогольної продукції.

Таким чином, на теперішній час виникла необхідність в арешті полімерних пляшок, які містять рідину з характерним запахом спирту та зошитів і журналів, у зв`язку з необхідністю встановлення її фактичного походження, мережі розповсюдження, а також проведенні експертиз відповідності до УКТЗЕД та ДСТУ, встановлення свідків вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки воно зберегло на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 22.08.2024 в ході обшуку у приміщенні магазину за місцем реалізації підакцизних товарів ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованому у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ,зокрема позбавити володільця майна ФОП ОСОБА_4 - права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на:

- 50 пляшок, ємкістю 0,5 літра, з прозорою рідиною білого кольору;

- зошит в клітинку з написом «Наценка», у кількості 1 шт;

- зошит в клітинку з написом «Отдел», у кількості 1 шт;

- журнал чорного кольору, у кількості 1 шт;

- журнал з написом «Наценка», у кількості 1 шт..

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1