Номер провадження:1-кс/521/3048/24
УХВАЛА

04 жовтня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0001247 від 03.10.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Одесі, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.11.2021 за ст. 395 КК України до 1 місяця обмеження волі,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3891-IX від 23.07.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 12.08.2024 строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

02 жовтня 2024 року близько о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де помітив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_7 , яка прямувала в напрямку дому в бік будинку №14 вулиці Інглезі та тримала в руках мобільний телефон синьо - чорного кольору марки «VIVO 1820» EМЕІ1 НОМЕР_5, ЕМЕІ2: НОМЕР_1 , у середині якого знаходились дві сім-карти, одна оператора «Київстар» із номером « НОМЕР_2 », інша оператора «ВФ Україна» із номером « НОМЕР_3 ».

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «VIVO 1820» НОМЕР_4 , ЕМЕІ2: НОМЕР_1 , у середині якого знаходились дві сім-карти, одна оператора «Київстар» із номером « НОМЕР_2 », інша оператора «ВФ Україна» із номером « НОМЕР_3 », вартістю 3000 гривень, який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та завдав удар рукою в обличчя, у результаті чого потерпіла впала, після чого піднялася та побігла по колу будинку АДРЕСА_2 , де знов натрапила на ОСОБА_4 , який штовхнув потерпілу ОСОБА_7 двома руками, шляхом ривку своєю рукою вирвав із руки потерпілої належний їй мобільний марки «VIVO 1820», тим самим заволодів ним та почав бігти, усвідомлюючи, що йою дії стали помічені і оцінюються як відкрите викрадення чужого майна, із місця вчинення злочину зник, тим самим отримав реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

03.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

03.10.2024 підозрюваного ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.10.2024, копією протоколу огляду місця події від 03.10.2024, копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 03.10.2024, копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.10.2024, копією протоколу огляду предметів від 03.10.2024, копією протоколу допиту підозрюваного від 03.10.2024 та іншими матеріалами в сукупності.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу останній матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник підозрюваного заперечувала в задоволенні клопотання слідчого, вказавши, що ризики зазначені слідчим у клопотанні є необґрунтованими та недоведеними, просила суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, а також вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які обґрунтовуються наступним.

Зокрема, слідчий суддя вважає доведеними ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Крім того, у підозрюваного ОСОБА_4 відсутність міцні соціальні зв`язки, останній немає постійного місця проживання в м. Одесі, що дозволяє йому залишити територію м. Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж провадженні), вказує те, що підозрюваний обізнаний про те, хто саме є свідками та потерпіла у даному кримінальному провадженні, та останні ще не допитувалися у суді, покази вищевказаних осіб мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, тому підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на вищезазначених осіб із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, проте останній вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про стійкість тенденції до скоєння ним злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.

Крім того, підозрюваний ніде не працює, не має законного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів, із метою отримання коштів для забезпечення власного проживання. Крім того є підстави вважати, що ОСОБА_4 отримує дохід у зв`язку з своєю протиправною діяльністю.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання його під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Разом із цим, слідчий суддя керується положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно з якими при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахування того, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 без застосування насильства або погрози його застосування, а також не містить у собі інших ознак, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, який складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0001247 від 03.10.2024 відносно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 із дня обрання запобіжного заходу може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому або прокурору.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатись за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному, що наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 59 днів. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.12.2024.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_8