Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1384/24
Провадження № 1-кп/382/138/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

під час розгляду кримінального провадження № 0001134, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 уклали угоду про примирення та подали її на розгляд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення, вказавши в тому числі, що обвинувачений беззастережно визнає вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, щиро розкаюється, відшкодував завдані потерпілому збитки, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, вчинений злочин є нетяжким, угода про примирення відповідає нормам закону, та обвинувачений погоджується на призначення покарання відповідно до умов угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 всудовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди з обвинуваченим, пояснив, що завдана йому шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, просив суд затвердити угоду про примирення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти затвердження угоди.

Заслухавши позиції учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та всі обставини укладення угоди про примирення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, є нетяжким злочином, що свідчить про можливість укладення угоди про примирення у кримінальних провадженнях такої категорії. Водночас, зазначений злочин передбачений розділом ХI КК України "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту", та має двооб`єктний склад, а саме: безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286 КК України, а також його обов`язковим об`єктом виступає життя і здоров`я особи.

В угоді про примирення сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху", прийнятий Верховною Радою України 16.02.2021 року № 1231-IX, з метою більш жорстокого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, КК України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Крім цього, цим же законом внесені зміни до ст. ст. 45-48 КК України щодо прямої заборони на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, примиренням винного з потерпілим, з передачею особи на поруки, у зв`язку із зміною обстановки, при засудженні за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України.

Для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає у більш суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, Кримінальним кодексом України й прямо заборонено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного із потерпілим (ст. 46 КК України).

Безпосереднім об`єктом інкрімінованого злочину за ст. 286-1 КК України є суспільні відносини, які забезпечують безпеку руху й експлуатацію транспортного засобу. Додатковим обов`язковим об`єктом виступають відносини життя та здоров`я особи і, хоча, відповідними діями спричиняється шкода конкретному потерпілому (потерпілим), проте, ця шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт - безпеку дорожнього руху аюо експлуатації транспорту.

Враховуючи викладене, непризначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідає інтересам суспільства з огляду на характер злочину, оскільки за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння без наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю іншим особам законодавством передбачено стягнення у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами на один рік (ст. 130 КУпАП), тому, враховуючи вищевикладене, в цьому випадку покарання апріорі не може бути м`якшим.

Крім цього, суд також враховує, що для застосування положень ч. 2 ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Однак в угоді не наведено мотивів щодо можливості не призначення додаткового покарання на підставі ч. 2 ст. 69 КК України, в тому числі не вмотивовано яким чином зазначені в ній обставини, які сторони визнають такими, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, з огляду на основний об`єкт (безпеку дорожнього руху).

З огляду на це, призначення узгодженої сторонами міри покарання у цьому випадку буде суперечити інтересам суспільства, оскільки не буде формувати в свідомості громадян думку, що їх протиправні дії, зокрема, керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, будуть нести за собою відповідальність.

За вказаних обставин умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, не відповідають інтересам суспільства, що є підставою для відмови в затвердженні угоди про примирення, відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України.

Враховуючи положення ст. 474 КПК України судове провадження продовжується у загальному порядку.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392, 468, 469, 474, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 25.09.2024 року, підписану за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0001134, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 року, відмовити.

Розгляд кримінального провадження № 0001134 від 04.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 17.10.2024.

Суддя ОСОБА_1