Справа № 372/3783/24
Провадження № 1-кп-310/24
В И Р О К

іменем України

25 вересня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872 від 06.05.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волохівка Вовчанського району Харківської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2024 року, близько 18 годин 20 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним мотоциклом марки «ИЖЮ4» державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі Правила дорожнього руху), відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», пункту 2.9 а) ПДР України, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись неподалік буд. АДРЕСА_3 , що в межах Обухівського району Київської області в напрямку до повороту на вул. Героїв України, проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, та в порушенні пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», перевищив максимально допустиму швидкість руху керованого ним транспортного засобу у насаленому пункті та під час виконання маневру лівого повороту на вул. Героїв України не впорався із керуванням мотоцикла та допустив його перекидання на правий бік.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири мотоциклом марки «ИЖЮ4» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня, гострої епідуральної гематоми лобно-скроневої ділянки, травматичного субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому лобної та скроневої кісток зліва з переходом на основу черепа, перелому лицевих кісток (стінок верхньої щелипи), пневмоцефалії, гемосинтезу; забою легень, двобічної полісегментарної пневнонії; посттравматичної катарагти, забійної рани лівої брови, множинних саден обличчя та тулуба. Комплекс ушкоджень в області голови за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що 5 травня 2024 року на ставку в с.Трипілля він вживав алкогольні напої, був у стані сп`яніння, погодився підвезти на мотоциклі «Іж Юпітер 3» потерпілого, з яким був знайомий. Він був за кермом, а потерпілий сів у коляску. На вул.Підгірній близько 18 год. вечора на повороті дороги мотоцикл перевернувся. Детально події не пам`ятає, оскільки був п`яний. Пам`ятає, що потерпілий лежав на дорозі без свідомості. В тому місці була достатня видимість, рівний асфальт. Припускає, що причиною ДТП стала завелика швидкість на повороті. Має намір відшкодовувати шкоду. Висловив каяття у вчиненому, запевняв у відсутності намірів вчиняти злочини у подальшому. Цивільний позов визнав повністю, посилаючись на відсутність фінансової спроможності сплатити заявлений розмір вимог та намір відшкодовувати шкоду частинами у подальшому, оскільки планує піти на військову службу.

Представник потерпілого в судовому засіданні цивільний позов підтримав повністю, просив призначити несуворе покарання.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши учасникам процесу положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286-1 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, не має офіційного місця роботи та джерел доходу, має постійне місце проживання, враховуючи думку представника потерпілого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення неможливе без відбування покарання.

Суд також вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та грубим порушенням обвинуваченим Правил дорожнього руху України, крім того, станом на час судового розгляду він не має офіційного місця роботи, характер якої був би пов`язаний із необхідністю керуванням транспортними засобами.

Чинний запобіжний захід відсутній.

Цивільний позов слід задовольнити повністю, оскільки він визнаний у повному обсязі та ґрунтується на законі.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Речовий доказ мотоцикл, який знаходяться на зберіганні на штрафмайданчику Обухівського РУП ГУ НП у Київській області, слід повернути потерпілому як законному володільцеві, що підтверджується ухвалою слідчого судді від 10.05.2024 року і нічим не спростовується. При цьому посилання у показаннях обвинуваченого на те, що він був фактичним володільцем мотоцикла не узгоджуються із будь-якими поданими суду доказами, тому не приймаються до уваги при вирішені питання про долю речових доказів.

До вступу вироку у законну силу суд вважає недоцільним скасування накладеного ухвалами слідчого судді від 10.05.2024 року арешту транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк шість років.

Час відбуття покарання ОСОБА_5 вираховувати з дня затримання в порядку приведення цього вироку до виконання.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 34 756 грн. 38 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 400 000 грн., відшкодування процесуальних витрат в розмірі 10 000 грн., а всього 444 756 грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 7 572 грн. 80 коп.

Речовий доказ мотоцикл марки «ИЖЮ4», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_6 як законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1