Справа № 314/2420/24
Провадження № 1-кп/314/567/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000154 від 22.03.2023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області, який проходить військову службу на посаді старшого телефоніста радіовідділення взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_6 призначено на посаду старшого телефоніста радіовідділення взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні «сержант».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №35 від 07.02.2023 сержанту ОСОБА_6 надано відпустку за станом здоров`я терміном 30 діб з 07 лютого 2023 року по 08 березня 2023 року.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби та проходячи її на посаді старшого телефоніста радіовідділення взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», 09 березня 2023 року в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення статутних вимог, без поважних причин, не повернувся з відпустки до місця тимчасової дислокації взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 розташованого в районі АДРЕСА_3 .

В період часу з 09 березня 2023 року по 05 квітня 2024 року сержант ОСОБА_6 свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав та про своє місцезнаходження командуванню та в органи військового управління не повідомляв до 05 квітня 2024 року.

В подальшому, 05 квітня 2024 року сержант ОСОБА_6 самостійно прибув до органів військової служби правопорядку та був доставлений до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винну у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнав, показав, що йому була надана відпустка за станом здоров`я терміном 30 діб з 07 лютого 2023 року по 08 березня 2023 року.

Під час відпустки захворіла його дружина та він не повернувся до служби, оскільки було необхідним налагодити сімейні обставини. ОСОБА_6 пояснив, що цілком розумів, що після спливу відпустки, мав обов`язок повернутися до військової служби та 05 квітня 2024 року самостійно прибув до органів військової служби правопорядку та був доставлений до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні в повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів, показами обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та матеріалів, які характеризують обвинуваченого. Судом роз`яснено наслідки визнання обставин, які ніким не оспорюються, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання обвинуваченим вини та обставин встановлених під час досудового розслідування, вина ОСОБА_6 доводиться наступними, дослідженими судом, письмовими доказами.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.12.2022 №342, відповідно до якого ОСОБА_6 призначено на посаду старшого телефоніста радіовідділення взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні «сержант»;

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.02.2023 №35, відповідно до якого, сержанту ОСОБА_6 надано відпустку за станом здоров`я терміном 30 діб з 07 лютого 2023 року по 08 березня 2023 року.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України, як: «нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з відпустки тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану».

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Захисник в судовому засіданні просив призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, є одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, психічними захворюваннями не страждає, на обліку в наркодиспансері не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Реалізуючи дискреційні повноваження, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На переконання суду зазначене покарання в повному обсязі буде відповідати меті визначеній ч.2 ст.50 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Судові витрати відсутні.

Речові докази за кримінальним провадженням відсутні.

Ухвалою суду від 02.08.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 30.09.2024 (включно) з визначенням розміру застави.

Суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без визначення розміру застави, строком до набрання вироку законної сили, до розгляду питання про застосування запобіжного заходу на стадії апеляційного перегляду кримінального провадження (у разі подання апеляційної скарги), оскільки ризики встановленні на час винесення ухвали від 02.08.2024 про продовження запобіжного заходу, на час ухвалення вироку не сплили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 10.04.2024.

В порядку визначеному ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до набрання вироку законної сили, до розгляду питання про застосування запобіжного заходу на стадії апеляційного перегляду кримінального провадження (у разі подання апеляційної скарги).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7

06.08.2024