СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1687/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2024 за № 0000217, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді розвідника-далекомірника, є учасником бойових дій, одружений, має малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 з 15.03.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних сил України.

Будучи військовослужбовцем молодший сержант ОСОБА_3 відповідно до ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути зразком високої культури і дисципліни, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюється Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до якого ОСОБА_3 , окрім іншого, зобов`язаний дотримуватись пунктів 1.5, 2.3 (б), 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України:

- пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- пункт 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- пункт 16.2: на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху транспорту за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 13.02.2024 приблизно о 19 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen-Passat», н.з НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вул. О.Васкула в м. Києві, наближався до нерегульованого перехрестя з вул. Чорнобильська, на якому розпочав маневр повороту ліворуч.

У цей час, пішохід ОСОБА_6 , перетинав проїзну частину вул. Чорнобильська в м. Києві, в межах нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 - 5.38.2, дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, прямуючи з права на ліво, відносно напрямку вищевказаного транспортного засобу.

Порушення вищевказаних вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen-Passat», н.з НОМЕР_2 , будучи обізнаним, що на нерегульованих перехрестях водій, повертаючи ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, достеменно знаючи, що перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, розпочав на нерегульованому перехресті маневр повороту ліворуч на вул. Чорнобильська, під час виконання якого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину вул. Чорнобильська в межах дорожньої розмітки «зебра» нерегульованого пішохідного переходу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до медичного закладу.

Так, потерпілому ОСОБА_6 спричинені такі тілесні ушкодження, а саме: закрита травма лівого плеча та лівого передпліччя: перелом дистального епіметафізу лівої променевої кістки; перелом голівки та великого горбика лівої плечової кістки (зі зміщенням уламків), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

У діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України, які є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в ході досудового розслідування, в діях водія ОСОБА_3 встановлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб його вчинення та показав, що він 13.02.2024 приблизно о 19 год. 40 хв. керував автомобілем марки «Volkswagen-Passat», н.з НОМЕР_2 , рухався вул. О.Васкула в м. Києві та мав намір повернути ліворуч на вул. Чорнобильська. На даній ділянці дороги є нерегульований пішохідний перехід. Він розпочав маневр повороту ліворуч, не побачив пішохода - потерпілого ОСОБА_6 та здійснив на нього наїзд (штовхання). Він одразу зупинився та викликав ШМД і працівників поліції. У вчиненому щиро кається та шкодує. Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6943 грн 45 к. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн 00 к., зазначив, що позов визнає частково, а саме: завдану матеріальну шкоду визнає у повному обсязі, а завдану моральну шкоду визнає частково у розмірі 50 000 грн 00 к. Також показав, що він просив потерпілого надати йому фіскальні чеки щодо проходження лікування, але потерпілий їх не надав.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він 13.02.2024 приблизно о 19 год. 40 хв. переходив дорогу по нерегульованому пішохідному переходу по вул. Чорнобильська в м. Києві, коли на нього здійснив наїзд автомобіль марки «Volkswagen-Passat», н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався йому на зустріч. Обвинувачений після наїзду зупинився та викликав ШМД і працівників поліції, також він попросив у нього вибачення. Також показав, що ОСОБА_3 не відшкодував йому завдану матеріальну та моральну шкоду, відтак, він просить в повному обсязі задовольнити його цивільний позов та стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 6943 грн 45 к., яка підтверджується фіскальними чеками, та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн 00 к. Крім того, зазначив, що він після отриманих тілесних ушкоджень місяць не міг спати, відчував постійні болі. Щодо призначення покарання обвинуваченому, то у вирішенні даного питання поклався на розсуду суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Разом з тим, судом у повному обсязі досліджено цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 та долучені до нього додатки - фіскальні чеки.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, а також цивільний позов з додатками, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 13.02.2024 приблизно о 19 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen-Passat», н.з НОМЕР_2 , та рухаючись по проїзній частині вул. О.Васкула в м. Києві, наближався до нерегульованого перехрестя з вул. Чорнобильська, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у наданні потерпілому допомоги безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має малолітню доньку, є військовослужбовцем та учасником бойових дій, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на максимальний строк, оскільки як вбачається з матеріалів справи останній неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6943 грн 45 к. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн 00 к., то суд виходить з такого.

Враховуючи, те що обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6943 грн 45 к. визнав в повному обсязі, а також те, що потерпілим надано документи - фіскальні чеки на підтвердження розміру витрат, суд вважає за доцільне цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6943 грн 45 к. задовольнити в повному обсязі.

Щодо цивільного позову про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн 00 к., то слід зазначити, що розмір такого грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи наведене, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, порушенням життєвих зв`язків, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 50 000 грн 00 к.

В іншій частині позову слід відмовити.

Також суд вважає за доцільне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.02.2024, на автомобіль марки «Volkswagen-Passat», н.з НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2002 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 .

Речові докази відсутні.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз, що підтверджується розрахунками їх вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 124, ст. 174, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн 00 к., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6943 (шість тисяч дев`ятсот сорок три) грн 45 к. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдеся тисяч) грн 00 к.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.02.2024, на автомобіль марки «Volkswagen-Passat», н.з НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2002 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , - скасувати.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 5300 (п`ять тисяч триста) грн 96 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1