Провадження №: 1-в/755/832/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі головуючого судді ОСОБА_1 одноособово, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві подання Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за діяння, караність якого законом усунена, установив :

І. Суть подання (узагальнена)

Дніпровський районний відділ з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області звернувся до суду, у порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, з вказаним клопотанням, оскільки є дійсним випадок, передбачений ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу (далі КК) України.

Так, ОСОБА_3 , згідно вироку Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року, засуджений за крадіжку майна у 2019 році на суму 1 270 грн.

Згідно Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (09 серпня 2024 року набув чинності) внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) й передбачено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з 09 серпня 2024 року вказана особа, як така, що вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, підлягає адміністративній відповідальності, бо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому, на цій підставі, засудженого слід звільнити від покарання за діяння, караність якого усуненаЗакон № 3886-IX.

ІІ. Позиції сторін

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 подання підтримала.

У судове засідання представник Центру пробації та засуджена, будучи повідомленими про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст. 7, 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

ІІІ. Право, яким керувався суд

Кримінальний кодекс України

Стаття 74. Звільнення від покарання та його відбування

2. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 537. Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків

1. Під час виконання вироків суд, […], має право вирішувати такі питання: […] 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; […]

Стаття 539. Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку

1. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) […], органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

2. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: […] 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених […]13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу […]

IV. Мотиви суду у руслі з`ясованих обставин

Суд, дослідивши матеріали провадження, зауважує про таке.

Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що, згідно позиції ОП ККС ВС у постанові від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21, скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння. Зокрема, у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

В цій справі, згідно даних встановлених у вироку, вказаному у п. І ухвали, йдеться про події у 2019 році. Вони стосуються вчинення таємного викрадення чужого майна, тобто, на дату діяння, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке завдало потерпілому (-им) матеріального збитку на загальні суми 1 270 грн.

Відповідно до норм частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн, а 50 відсотків від його розміру - 960, 50 грн.

Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, на момент вчинення описаних у вироку дій, котрі кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, розмір завданої матеріальної шкоди, з якого настала кримінальна відповідальність за статтею 185 Кримінального кодексу України, становив 1921 грн. (1342х2).

Тому, оскільки вартість завданого збитку, в цьому випадку, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, та з огляду на норми ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України щодо принципу зворотної дії закону в часі, засуджений підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

V. Висновок

Отже, враховуючи положення п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України, Законом України «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» Суд вважає слушним звільнити засудженого від покарання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 376, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив :

подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року, у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, у порядку частини другої статті 74 Кримінального кодексу України, як такого, що засуджений за діяння, караність якого законом усунена.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я ОСОБА_5