ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2024 про накладення арешту із забороною розпоряджатися або користуватися майном, вилученим в ході обшуку,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання начальника Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт із забороною розпоряджатися або користуватися майном вилученим в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 7 656 доларів США, 100 євро, 500 форінтів.

Прийняте рішення слідчим суддею обґрунтовано встановленими в судовому засіданні обставинами, зважаючи на завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, з метою забезпечення їх схоронності, як речових доказів, проведення призначених експертиз, та для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, встановлення істини у кримінальному провадженні та частково задовольнив клопотання прокурора й наклав арешт на вилучені під час обшуку грошові кошти. В решті вимог клопотання, слідчий суддя відмовив, оскільки не знайшов підстав для накладення арешту на вилучену печатку лікаря.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, прийнятою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону через неповноту судового розгляду й невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вказує на те, що ухвалою слідчого судді Сосніваського районного суду м. Черкаси від 30.10.2024 надано дозвіл на проведення обшуку квартири, що належить ОСОБА_7 з метою виявлення та вилучення, речей, в тому числі грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. В ході обшуку було вилучено грошові кошти, які були видані власником добровільно, що підтверджується і самим відеозаписом слідчої дії. Факт походження коштів та їх наявності у ОСОБА_7 повністю підтверджується даними його щорічної декларації за попередній рік, згідно з якими станом на початок поточного року у ОСОБА_7 вдома зберігалися грошові кошти сумою значно більшою ніж виявлена в ході обшуку.

Стороною захисту і самим ОСОБА_7 в судовому засіданні наголошувалося на вищевказаному, було пояснено походження вилучених грошових коштів, так ОСОБА_7 та його дружина мають постійне місце роботи, отримують належну заробітну плату.

Крім того, у клопотанні про накладення арешту на майно прокурором не наведено жодних фактів отримання вилучених грошових коштів злочинним шляхом та самі по собі кошти не мають ознак їх злочинного набуття і органом досудового розслідування не доведено та не надано доказів щодо цього.

Слідчим суддею не враховано доводи ОСОБА_7 та сторони захисту щодо відсутності підтвердження отримання вилучених коштів злочинним шляхом.

Також, зверталася увага суду, що кримінальне провадження в межах якого тимчасово вилучені кошти, а в послідуючому на які накладено арешт ухвалою слідчого судді зареєстровано за ініціативи керівника КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради», які самі вказали на факти звернень до закладу громадян з довідками до акту огляду медико-соціальною експертною комісією з ознаками підробки.

На думку захисника слідчим суддею не враховано правових підстав для арешту майна, можливість використання вилучених грошових коштів, як доказу у кримінальному провадженні, тощо.

Заслухавши доповідь судді, думку адвокатів та власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшов таких висновків, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, що у провадженні Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000702, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.05.2024 до КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» (КЗ «ЧОЦ МСЕ ЧОР») прийшли двоє чоловіків призивного віку ОСОБА_11 , 1999 р.н. та ОСОБА_12 , 1968 р.н. із довідками до акту огляду медико-соціальною експертною комісією з претензіями до КЗ «ЧОЦ МСЕ ЧОР», які видані від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , з приводу невиплати соціального забезпечення. Оглянувши вказані довідки співробітники КЗ «ЧОЦ МСЕ ЧОР» встановили, що вони мають ознаки підробки, а тому повідомили про це працівників поліції. ОСОБА_14 прийшла до КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» (КЗ «ЧОЦ МСЕ ЧОР») із довідкою до акту огляду МСЕК, виданої від імені ОСОБА_7 .

Крім цього, встановлено, що звернення вищевказаних осіб призивного віку є непоодинокими випадками та мають системний характер. Зокрема, до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали від УСБУ в Черкаській області щодо протиправної діяльності групи осіб, які налагодили схему отримання неправомірної вигоди щодо отримання суми в розмірі 4000 доларів США за виготовлення довідок до акту огляд МСЕК щодо встановлення групи інвалідності членам родини військовозобов`язаним, з подальшим використанням таких документів в ТЦК та СП з метою отримання відстрочки від мобілізації. До числа вказаної групи людей входять:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 голова міжрайонної МСЕК № 4 комунальний заклад «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради»; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 голова обласної МСЕК № 2 комунальний заклад « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 посередник; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 колишній секретар ЛКК КНП «Золотоніська ЦПМСД».

Діючи на виконання спільних цілей, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знаходили осіб, які погоджувались за грошову винагороду оформлювати групу інвалідності. В подальшому маючи тісні відносини з ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які мають безпосереднє відношення до встановлення груп інвалідності та займають керівні посади в обласній МСЕК, маючи зацікавленість проводили формальний огляд пацієнта та в подальшому вносили неправдиві відомості до офіційних документів, а саме: довідок до актів огляду медико-соціальної експертної комісії, які були використані жителями Черкаської області для оформлення групи інвалідності, на підставі чого їх військовозобов`язані родичі отримали відстрочку від призову по мобілізації, здійснено ряд заходів.

На підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2024 справа №712/12942/24, проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 7 656 доларів США, 100 євро, 500 форінтів, печатка лікар «Лікар ОСОБА_7 ».

Постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 вищевказані грошові кошти та печатку визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно із ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався.

Так, відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Також слід зазначити, що наразі досудове розслідування триває. Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення можливих негативних наслідків.

Посилання сторони захисту та власника майна щодо законного походження вилучених грошових коштів та доводи сторони обвинувачення щодо їх незаконного набуття будуть ще предметом перевірки органу досудового розслідування в процесі досудового розслідування, а тому, з огляду на вищевикладене норми права та встановлені обставини, відсутні підстави для скасування арешту майна у цій справі.

Крім того, як зазначалося вище, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Згідно з ч.4 ст.132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Доказів негативних наслідків від застосування саме такого заходу забезпечення апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено, відповідно, доводи представника власника майна про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Матеріали клопотання та справи містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучені речі можуть бути використані як докази у цьому кримінальному провадженні, а накладення арешту на вищезазначене майно має легітимну мету, передбачену п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, а отже вказані речі відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, що згідно частини третьої ст.173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Інші доводи на які посилається адвокат також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки істотних порушень норм КПК України не встановлено.

Зважаючи на зазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2024 про накладення арешту із забороною розпоряджатися або користуватися майном, вилученим в ході обшуку залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач :

Судді :