У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кізомис Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у якому зазначає, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000113, відомості про яке 29.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет Україн и поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил (далі - ЗС) РФ на територію України.

Так, о 04 годині 30 хвилин 24.02.2022 ЗС РФ, діючи з метою фактичного знищення держави - Україна, зміни меж території та державного кордону України, вчинили військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з убивствами цивільних осіб, а також напади на об`єкти військової та критичної інфраструктури держави.

У зв`язку з цим, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, останній раз 08.05.2024 Законом України № 3684-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 06.05.2024 №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 11.08.2024 строком на 90 діб.

Згідно ст. 1-1 п. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до повідомлення Херсонської обласної військової адміністрації № 01-01-252470/0/22/16 від 07.06.2022 збройні формування РФ встановили та здійснюють на даний час фактичний контроль над територією Херсонської області (окрім звільнених окремих населених пунктів), а також впровадили діяльність підконтрольної їм окупаційної адміністрації.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16.12.2015 визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно абзацу 48, п.4 зазначеного Положення ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Згідно абзацу 52, п. 4 вказаного Положення передбачено, що ДСНС застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

В свою чергу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України та співробітником ДСНС, обіймаючи посаду заступника начальника 1 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (звільнений зі служби цивільного захисту наказом №245 від 31.08.2022), всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України, як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частин Херсонської області в т.ч. м. Херсон Херсонської області збройними формуваннями РФ, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 01 вересня 2022 року і до звільнення міста Херсон, а саме до 11.11.2022 року, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, в порушення вимог Конституції та Законів України, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб із числа представників окупаційної влади та добровільно зайняв посаду так званого начальника «ГПСЧ-3 (государственная почарно-спасательная часть) Херсонского городского управления службы по делам ГО, ЧС ликвидации последствий стихийных бедствий по Херсонской области», що була створена представниками держави-агресора на території АДРЕСА_1 . Зазначені обставини підтверджуються відомчими документами незаконно створеного органу, а саме: «Штатной расстановки МЧС Херсонськой области» затвердженої наказом начальника Служби незаконно створеного органу № 42 від 01.09.2022, згідно якої ОСОБА_6 затверджений начальником ГПСЧ-3.

Так, згідно листа ГУ ДСНС України у Херсонській області № 66 01-1389/66 10 від 18.04.2024 вказана посада пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території Херсонської області.

Надалі ОСОБА_6 , з моменту призначення на посаду, переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, брав участь у зборах особового складу ГУ ДСНС України в області та спонукав при цьому співробітників ДСНС України переходити на бік РФ, у незаконно створений орган влади, забезпечуючи при цьому функціонування незаконно створеного органу.

Поряд з цим, за вказівкою керівництва ДСНС України всі співробітники ГУ ДСНС у Херсонській області до 01.09.2022 повинні були виїхали з тимчасово окупованої території Херсонської області, в тому числі і окупованого, на той час, міста Херсон та після виїзду перестали контролювали обстановку щодо життєдіяльності вказаного населеного пункту та окупованої частини Херсонської області.

Однак незважаючи на вказівку керівництва ДСНС України, ОСОБА_6 не виїхав з окупованого міста та з 01.09.2022 року і як мінімум до звільнення з окупації міста Херсон, тобто до 11.11.2022 (після чого, разом з окупаційною владою, евакуювався на тимчасово окуповану територію Херсонської області, що на лівому березі р. Дніпро), реалізуючи свій злочинний задум, зайняв посаду так званого начальника «ГПСЧ-3» в незаконно створеному органі окупаційної влади, здійснюючи протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади у м. Херсоні Херсонської області, усвідомлюючи, що співробітники ГУ ДСНС України в Херсонській області, в тому числі ДСНС м. Херсона, виїхали з тимчасово окупованого міста та не контролювали обстановку щодо життєдіяльності вказаного населеного пункту,переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, виконував свої службові обов`язки в незаконно створеному органі, а саме: виконував організаційно-розпорядчі функції, як керівник пожежної частини та регулярно відвідував робоче місце, організовував підбір кадрів до незаконно створеного органу, вирішував питання матеріального забезпечення підрозділу, пропонував та здійснював виплату грошових коштів у російських рублях, здійснював керівництво пожарною частиною, а також вчиняв інші дії, спрямовані на виконання своїх посадових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання від 18.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_13 особи для впізнання від 17.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_14 особи для впізнання від 17.01.2024; протокол пред`явлення свідку ОСОБА_15 особи для впізнання від 17.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання від 18.01.2024; протоколом огляду від 24.01.2024; протоколом огляду від 08.03.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий вказує, що 19.07.2024 громадянину ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, однак, останньому не вручене, у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території України. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження письмове повідомлення про підозру, складене щодо ОСОБА_6 та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора. Також, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Херсонської області, що підтверджується проведеними оперативно-розшуковими заходами, в порядку ст. 135-138 КПК України, в офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останнього в слідчий відділ Управління, для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 11 год. 00 хв. 26.07.2024, на 11 год. 00 хв. 27.07.2024 та на 11 год. 00 хв. 29.07.2024. Однак в призначені дні та час ОСОБА_6 не з`явився на виклики слідчого та не повідомив про причини неявки.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_6 , згідно з постановою слідчого від 19.07.2024 для здійснення захисту останнього був залучений захисник Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому цього ж дня вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів пред`явлення для впізнання, що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_6 ;

- переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до СВ УСБУ в Закарпатській області три рази та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим його оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює колабораційну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчитьть те, що ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і далі здійснює діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області. Підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою колабораційну діяльність, що має наслідком подальше вчинення ним злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України, а також інших злочинів проти основ національної безпеки України.

30 липня 2024 року, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 , на тимчасово окупованій території Херсонської області та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області.

Слідчий зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку кримінальних правопорушень передбачених ч.6 ст.176 КПК України, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на положення абз.7 ч.4 ст. 183 КПК України, яким передбачено, що стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати відносно громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кізомис Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав заявлених у клопотанні та просив таке задовольнити.

Зазначив, що відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні №0000113 від 29.07.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Додав, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території у м. Генічеськ Херсонської області та у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, підозрюваного ОСОБА_6 згідно з постановою слідчого від 30.07.2024 на підставі ст. 281 КПК України оголошено в розшук.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, зазначивши, що думку підозрюваного неможливо встановити, оскільки такий знаходиться на тимчасово окупованій території і можливо змушений вчиняти дане кримінальне правопорушення під фізичним впливом.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 29.07.2024 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до постанови прокурора Закарпатської обласної прокуратури про виділення матеріалів досудового розслідування від 29.07.2024 року, матеріали досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_6 виділено в окреме провадження з матеріалів досудового розслідування за №0000141 від 27.09.2023 року та відомості за вказаним фактом 29.07.2024 року внесено до ЄРДР за №0000113.

19.07.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території.

З матеріалів справи слідує, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину України ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_6 згідно з постановою слідчого від 19.07.2024 для здійснення захисту підозрюваного був залучений захисник Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому цього ж дня було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні №0000113 від 29.07.2024 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання від 18.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_13 особи для впізнання від 17.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_14 особи для впізнання від 17.01.2024; протокол пред`явлення свідку ОСОБА_15 особи для впізнання від 17.01.2024; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання від 18.01.2024; протоколом огляду від 24.01.2024; протоколом огляду від 08.03.2024, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України необхідно брати до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Слідчий суддя проаналізувавши матеріали клопотання вважає, що наданих матеріалів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_16 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Херсонської області, в порядку ст. 135-138 КПК України, у офіційному державному друкованому виданні "Урядовий кур`єр" та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщеноповістки про виклик останньої в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 11 год. 00 хв. 26.07.2024 року, 27.07.2024 року, 29.07.2024 року. Однак в призначені дні та час ОСОБА_6 не з`явився на виклики слідчого та не повідомив про причини неявки.

З матеріалів клопотання слідує, що проведеними оперативно-розшуковими та слідчими діями встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тому 30.07.2024 року, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Херсонської області та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено 1-му відділу ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Слідчий суддя також поділяє твердження сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п,2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь які із речей і документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які зумовлюється тим, що ОСОБА_6 ймовірно, продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і продовжує протиправну діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Між тим, як уже зазначалося слідчим суддею, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане унеможливлює застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

За правилами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз.7 ч.4 ст.183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За обставин цього клопотання, беручи до уваги інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення та факт перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території, слідчий суддя зауважує про відсутність підстав для визначення застави.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається .

Таким чином, на підставі вищенаведеного слідчий суддя доходить переконання, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, слід задовольнити , застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави та строку дії цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кізомис Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1