ЄУН № 337/5318/24
Провадження № 1-кп/337/563/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який повну загальну середню освіту, не працевлаштованого, інваліді ІІІ групи, одруженого, має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем та перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «старший солдат», діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , який сприяв у вчиненні кримінального правопорушення шляхом створення уяви у безпосередніх командирів ОСОБА_4 про залучення останнього до несення обов`язків з військової служби в ЗТОЦК та НОМЕР_1 , у період часу з 27 лютого 2023 року по 12 червня 2023 року та у період часу з 23 червня 2023 року по 31 липня 2023 року без поважних причин обов`язки військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_4 не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тим самим фактично ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України, як ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

20 вересня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. За угодою просять суд призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що в повному обсязі визнає винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Прокурор і захисник в судовому засіданні також наполягали на затвердженні угоди.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані докази, приходить до такого.

Згідно даної угодисторона обвинувачення і сторона захисту дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України, фактичних обставин справи, та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 .

Відповідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України, який законом віднесено до тяжких злочинів.

Як випливає зі змісту угоди від 20 вересня 2024 року, вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону.

Судом перевірялись обставини, що викладені у ст.ст. 473, 474, 394, 424 КПК України, і з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, обов`язки та наслідки укладання і затвердження даної угоди, а також передбачені ст. 476 КПК України наслідки невиконання угоди. Відповідно до його пояснень в судовому засіданні, угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вищенаведене дає суду правові підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових злочинів. Окрім передбачених ч.1 ст. 76 КК України обов`язків, суд вважає за доцільне додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Вирішення питання про речові докази, судові втрати, запобіжний захід, в судовому засіданні не ініційовано.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 вересня 2024 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в Запорізькій апеляційний суд через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому, прокурору та захиснику копію вироку вручити негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1