Справа № 405/4978/24
провадження № 1-кс/405/2847/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено начальником спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Крутоярка, Новоархангельського району, Кіровоградської області, громадянину України, одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000527 від 06.05.2024,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин, які викладені в клопотанні.

Захисник заперечував відносно задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування чого вказав, що слідчий та прокурор формально підійшли до підготування цього клопотання, оскільки в самому текстові клопотання йдеться мова про ОСОБА_8 ; заявлені стороною обвинувачення ризики є недоведеними і не підтверджені доказами; підозрюваний має міцні соціальні зв`язки; одружений, має постійне місце проживання.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддею встановлено, що слідчими ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000527, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246 КК України.

05.10.2024 ОСОБА_4 о 17 год. 41 хв. затримано на підставі ст. 208 КПК України.

06.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246 КК України, відповідно до змісту якої: в період часу з 09.06.2024 по 03.07.2024, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, самовільно, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки та у порушення ст. 69 Лісового Кодексу України, ст.ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007, перебуваючи на території захисного лісового насадження, що розташоване в межах Підвисоцької територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області, між земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:000:0627, :02:000:0626, :02:000:0879 та :02:000:0535, шляхом відокремлення дерев від коренів, вчинили незаконну порубку дерев різних порід до ступеня припинення росту: 22 живоростучих (сироростучих) дерев породи клен (чорноклен), 140 живоростучих (сироростучих) дерев породи шовковиця, 5 живоростучих (сироростучих) дерев породи акація, 27 живоростучих (сироростучих) дерев породи глід, 2 живоростучих (сироростучих) дерева породи берест, 3 живоростучих (сироростучих) дерев породи ясен.

Своїми злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спричинили довкіллю і охоронюваним законом державним інтересам майнову шкоду (збитки), згідно із висновком судової інженерно-екологічної експертизи №1551/24-27 від 05.09.2024, на суму 1052387,32грн, яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що згідно примітки до статті 246 КК України є тяжкими наслідками та після чого розпорядилися спиляними деревами на власний розсуд, в подальшому збувши їх мешканцям Новоукраїнського та Голованівського районів, Кіровоградської області.

Таким чином своїми умисними діями, що виразилися в незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 246 КК України.

Крім того, в період часу з 05.07.2024 по 25.08.2024, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повторно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, самовільно, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки та у порушення ст. 69 Лісового Кодексу України, ст.ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007, перебуваючи на території захисного лісового насадження, що розташоване біля с. Тернівка, в межах Підвисоцької територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області, між земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:000:0627, :02:000:0626, :02:000:0879 та :02:000:0535, шляхом відокремлення дерев від коренів, вчинили незаконну порубку дерев різних порід до ступеня припинення росту: 121 живоростучого (сироростучого) дерева породи клен, 5 сухостійних дерев породи клен, 6 живоростучих (сироростучих) дерев породи берест.

Своїми злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спричинили довкіллю і охоронюваним законом державним інтересам майнову шкоду (збитки), згідно із висновком судової інженерно-екологічної експертизи №1756/24-27 від 05.09.2024, на суму 481245,05грн, яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що згідно примітки до статті 246 КК України є тяжкими наслідками та після чого розпорядилися спиляними деревами на власний розсуд, в подальшому збувши їх мешканцям Новоукраїнського та Голованівського районів, Кіровоградської області.

Таким чином своїми умисними діями, що виразилися в незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 246 КК України.

Крім того, 05.10.2024, приблизно о 10год., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повторно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, самовільно, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки та у порушення ст. 69 Лісового Кодексу України, ст.ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007, перебуваючи на території захисного лісового насадження, що розташоване між селами Тернівка, Тишківка, Попівка, в межах Підвисоцької територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області, між земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:000:0642 та :02:000:0910, шляхом відокремлення дерев від коренів, вчинили незаконну порубку дерев різних порід до ступеня припинення росту: 551 живоростучого (сироростучого) дерева породи клен, 7 сухостійних дерев породи клен.

Своїми злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спричинили довкіллю і охоронюваним законом державним інтересам майнову шкоду (збитки), згідно із розрахунком розміру шкоди від 05.10.2024, на суму 362821,82грн., яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що згідно примітки до статті 246 КК України є тяжкими наслідками, та які в подальшому працівниками поліції були виявлені та вилучені з місця вчинення кримінального правопорушення під час затримання зазначених осіб.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця події 09.05.2024, постанова про уточнення місця вчинення злочину та кількості вирубаних дерев від 09.05.2024; протокол огляду місця події від 04.07.2024; висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 05.09.2024 №1551/24-27; протокол огляду місця події від 26.08.2024; висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 05.09.2024 №1756/24-27; протокол огляду предметів від 29.08.2024; висновок експерта від 10.09.2024 №СЕ-19/112-24/11020-ТР за результатами проведення трасологічної експертизи; протокол про результати проведення НСрД зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 10.07.2024 відносно ОСОБА_9 , відносно ОСОБА_10 , відносно ОСОБА_4 , від 29.08.2024 відносно ОСОБА_10 ; протокол огляду місця події від 05.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 05.10.2024, ОСОБА_13 від 05.10.2024, ОСОБА_14 від 05.10.2024, ОСОБА_15 від 05.10.2024, ОСОБА_16 від 05.10.2024, ОСОБА_17 від 05.10.2024, протокол обшуку від 05.10.2024, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, який вчинено умисно, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від їх давання. Крім цього, анкетні дані свідків відкриті сторони захисту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки встановлення такого ризику передбачає таку ймовірність у перспективі за факторами небезпеки із врахуванням інших обставин та особи підозрюваного. Проте, матеріали клопотання не містять інших доказів, окрім зазначених, які б могли переконати слідчого суддю в існуванні обставин, що вказували б на реальність зазначеного ризику на даному етапі кримінального провадження.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює, одружений, не має утриманців, раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, відомостей про стан здоров`я та характеризуючих відомостей не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який дасть змогу уникнення встановленим ризикам.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 05.10.2024 по 05.12.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора чи суду, за винятком відвідування медичних закладів та медичних установ;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні за винятком спільної участі в слідчих, процесуальних діях та в суді;

- здати на зберігання до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

В іншій частині вимог клопотання відмовити та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_18