КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

справа №133/2067/24

14.07.24 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 погоджене прокурором ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000358 від 12.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Козятин, Вінницької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючий, не одружений, судимий, громадянин України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказав, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, востаннє вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений з установи відбування покарання 19.01.2024 у зв`язку з відбуттям призначеного покарання, на шлях виправлення не став, та вчинив нові злочини проти власності.

Так, 11.07.2024 близько 15: 30, під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 запроваджений в Україні з 24.02.2022 та який в подальшому неодноразово продовжувався,, востаннє Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 строк дії воєнного стану продовжено до 12.08.2024, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з метою викрадення чужого майна, прийшов до двору багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Територія двору цього багатоквартирного будинку огороджена парканом, проте вхід до двору є вільним. Зайшовши до двору багатоквартирного будинку ОСОБА_4 у дворі поряд із підсобним приміщенням помітив двоколісний господарський візок «Polisad» вартістю 2 100 гривень, який належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 викотив візок із двору багатоквартирного будинку, відвіз до пункту приймання металобрухту, де здав візок у металобрухт. Коштами, одержаними після реалізації викраденого візка ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2 100 гривень (дві тисячі сто гривень).

Крім того, 12.07.2024 близько 18:00, під час дії воєнного стану який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 строк дії воєнного стану продовжено до 12.08.2024, ОСОБА_4 , діючи з умислом на незаконне заволодіння чужим майном, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі продуктами харчування та алкогольними напоями фізична особа- підприємець ОСОБА_9 . Перебуваючи в магазині, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_9 , що він має бажання придбати в магазині напій «Рево» у кількості 4 банок ємністю 0,5 л вартістю 45 гривень за 1 банку на загальну суму 180 гривень, напій «Сомерсбі малина-лайм» у кількості 2 пляшок ємністю 0,95 л вартістю 70 гривень за 1 пляшку на загальну суму 140 гривень, напій «Сомерсбі яблуко» у кількості 2 пляшок ємністю 0,95 л вартістю 70 гривень за 1 пляшку на загальну суму 140 гривень, 1 пачку цигарок «Вест Ред 25» вартістю 96 гривень, сардельки «Гулівер» вищого гатунку виробництва ПАТ «Київський м`ясокомбінат» вагою 1,685 кг вартістю 340 гривень 30 копійок, напій «Пиво Львівське 1715» у кількості 2 пляшок ємністю 2,25 л вартістю 70 гривень за 1 пляшку на загальну суму 140 гривень, 1 пляшку напою «Караван артезіанська» ємністю 1,5 л вартістю 9 гривень, 1 пляшку напою «Караван Сітро» ємністю 1,5 л вартістю 16 гривень, 1 пачку кетчупу «Торчин Лагідний» вагою 250 г вартістю 33 гривні та 2 поліпропіленові пакети вартістю 5 гривень за 1 пакет на загальну суму 10 гривень. ОСОБА_9 , спакувавши замовлені товари до пакетів, передала їх ОСОБА_4 та повідомила, що він має сплатити 1104 гривень 30 копійок. Проте, ОСОБА_4 , діючи з умислом на незаконне заволодіння чужим майном, взяв пакети з продуктами і, не розрахувавшись, вийшов з магазину. ОСОБА_9 , намагалась наздогнати ОСОБА_4 , гукала, щоб він повернувся і віддав продукти, проте ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 усвідомлює протиправний характер його дій та усвідомлюючи, що його протиправні дії носять відкритий характер, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_10 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 1104 гривень 30 копійок.

За вказаним фактом в СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 12.07.2024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Козятин, Вінницької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючий, не одружений, судимий, громадянин України.

13.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст.186 КК України.

За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається на необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне провопорушення.

Наявність даних ризиків підтверджується зібраними в ході досудового розслідування відомостями та даними. ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з протиправним заволодінням майном громадян, які відповідно відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що ОСОБА_4 , який обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, усвідомлюючи невідворотність покарання може ухилятись від явки за викликами до слідчого чи суду. З отриманих даних установлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення крадіжок.

Окрім цього установлено, що ОСОБА_4 має не погашені судимості за вчинення злочинів, пов`язаних з протиправним заволодінням чужим майном, востаннє був засуджений вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений з установи відбування покарання 19.01.2024 у зв`язку з відбуттям призначеного покарання, проте, на шлях виправлення не став, а вчинив нові злочини проти власності. Таким чином, існує ризик, що в разі, якщо до підозрюваного не будуть застосовані дієві заходи забезпечення кримінального провадження, він вчинятиме нові злочини.

Враховуючи викладене, встановлено ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення

Будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не має.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а тому слідчий просив застосувати відносно підозрюваного тримання під вартою терміном на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на обставини, вказані в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо застосування до такого запобіжного заходу, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що СВ відділенням поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 12.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України - 12.07.2024, в чергову частину відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла письмова заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , про те, що 11.07.2024, близько 15:30, невідома особа шляхом вільного доступу, з території її домоволодіння скоїла крадіжку двоколісної садової тачки чорного кольору.

Крім того 12.07.2024 до відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла письмова заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_5 про те, що 12.07.2024 року близько 18:00 невідома особа чоловічої статі знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у АДРЕСА_4 відкрито заволоділа пакетами з продуктами харчування та алкогольними виробами.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Козятин, Вінницької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючий, не одружений, судимий, громадянин України.

Із протоколу затримання від 12.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий в прядку ст. 208 КПК України 12.07.2024 о 20:40.

13.07.2024 о 18:00 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення слідчі органи підтверджують такими доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:

- заявою ОСОБА_7 від 12.07.2024 про скоєння кримінального правопорушення, в якій вона повідомила про вчинення кримінального правопорушення відносно неї;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , під час якого вона дала показання про обставини кримінального правопорушення, вчиненого відносно неї;

- протоколом огляду місця події від 12.07.2024, під час якого вилучено візок, викрадений у ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який дав показання, що ОСОБА_4 продав йому візок, викрадений у ОСОБА_7 ;

- протоколом від 13.07.2024 пред`явлення свідку ОСОБА_11 . ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками;

- поясненням ОСОБА_4 , у якому він визнає свою вину, та дає послідовні пояснення про обставини вчинення ним крадіжки візка;

- заявою ОСОБА_9 від 12.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення, в якій в якій вона повідомила про вчинення кримінального правопорушення відносно неї;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , під час якого вона дала показання про обставини кримінального правопорушення, вчиненого відносно неї, повідомила про перелік викраденого майна;

- протоколом затримання ОСОБА_4 як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;

- поясненням ОСОБА_4 де останній визнає свою вину у вчиненні грабежу ОСОБА_9 і повідомляє про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_12 , ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками;

Із вимоги про судимість вбачається, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та був звільнений з установи відбування покарання 19.01.2024 у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Так, вказана стаття визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

В судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого перевірено наведені у клопотанні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність/відсутність судимостей, а також дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшла висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки вони об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Слідчий обгрунтовує наявність ризиків, визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував реальну міру покарання за вчинені злочини; не працює, не одружений .

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що ризик переховування є обгрунтованим та доведеним. Це обгрунтовується тим, що суворість покарання в сукупності з обставинами, що характеризують особу ОСОБА_4 , відсутності місця роботи та соціальних зв`язків, притягнення до кримінальної відповідальності вказують на можливість його переховування з метою уникнення імовірного покарання.

Ризик, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, обгрунтовується тим, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не зупинившись на вчиненому, знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що він може вчиняти нові кримінальні правопорушення в майбутньому.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, що ризики наведені слідчим є обгрунтованими та доведеними.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд приймає до уваги дані про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, вік та стан його здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Фактичні обставини інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 кримінальних правопорушень свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який є неодноразово судимий за злочини, за які він відбував реальну міру покарання, що не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, вказують на обґрунтованість клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, що наведені слідчим, та передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку суду, не є достатнім за наявності вказаних ризиків та у сукупності з фактами, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання слідчого задовольнити та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосуванням до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Козятин, Вінницької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 14.07.2024 по 09.09.2024 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору, слідчому.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде проголошено о 14:45 17.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата документу 14.07.2024