Справа №127/9921/21
Провадження №1-в/127/787/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства.

Клопотання мотивоване тим, що караність діяння, за яке він засуджений, усунута, тому він має бути звільнений від відбування призначеного йому покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання доставлений не був, натомість на адресу суду надійшло повідомлення начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 був звільнений з установи у зв`язку із закінченням строку покарання.

Прокурор вважав за можливе здійснити розгляд клопотання за відсутності засудженого та залишити клопотання ОСОБА_4 без розгляду, оскільки аналогічне клопотання вже було розглянуте іншим складом суду. За результатом розгляду зазначеного клопотання ОСОБА_4 був звільнений з установи виконання покарань у зв`язку з повним відбуттям призначеного йому покарання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання , зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (далі КК).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Зі змісту частини другої статті 74 КК випливає, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 29.07.2021 засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за частиною другою статті 185, частиною третьою статті 357, з урахуванням положень частини першої статті 71 КК до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2024 зазначений вирок був приведений у відповідність до чинного законодавства, а засуджений ОСОБА_4 на підставі частини другої статті 74 КК був звільнений від відбування покарання у зв`язку з відбуттям призначеного йому покарання.

Отже, питання, яке засуджений ставить у своєму клопотанні перед судом, аналогічне тому, яке вже було вирішене ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2024.

З огляду на викладене, суд вважає слушним зауважити таке.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік рішень за результатами розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку, а саме задовольнити подання (клопотання) або відмовити у його задоволенні. Натомість, питання про залишення без розгляду такого подання (клопотання) чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано, що свідчить про наявність прогалини у законодавстві, тому в силу дії засади законності воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Статтею 26 КПК регламентовано, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 7 КПК та частини першої статті 26 КПК однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи приписи зазначених статей, зважаючи на те, що на час розгляду клопотання, поставлене у ньому питання вже було вирішене іншим складом суду, а засуджений ОСОБА_4 у повному обсязі відбув призначене йому покарання, суд вважає за доцільне залишити клопотання останнього без розгляду.

Керуючись статтями 371, 537 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: