490/7983/24 09.10.2024
н/п 1-в/490/166/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7983/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2, 3 статті 74 КК України, відносно

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоюр`ївка Новобузького району Миколаївської області, є громадянкою України, має середню освіту, незаміжня, засуджена вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена з іспитовим строком на 1 рік, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

06.09.2024 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2, 3 статті 74 КК України відносно ОСОБА_3 ..

В обґрунтування поданого подання зазначено, що на виконанні в Центральному районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 22.06.2020 року перебуває вирок Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року. Внесені вказаним Законом зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону. Оскільки згідно вироку суду від 09.01.2020 року сума викраденого майна ОСОБА_3 становить 353,12 грн, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то вказані дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення. З урахуванням викладеного, начальник Центральному районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях на підставі ст.ст.537, 539 КПК України звернулась до суду із поданням та просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного їй вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року.

Прокурор в судове засідання не з`явився, 09.10.2024 року до суду подано заяву прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 , відповідно до якої останній просить задовольнити вказане подання та не заперечує щодо розгляду без його участі.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, 08.10.2024 року на електронну пошту суду надійшла заява начальника Центрального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про підтримання вказаного подання та розгляд за їх відсутністю. Додатково зазначила, що іспитовий строк за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року сплив 09.01.2021 року, проте засуджена не знята з обліку у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 з 25.08.2020 року перебуває у розшуку.

Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про розгляд подання повідомлялась належним чином, однак відповідно до ч.5 ст.539 КПК України її неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Суд, ознайомившись з поданням та доданими матеріалами, дослідивши особову справу засудженої №88/2020 р., вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів особової справи засудженої вбачається, що з 04.03.2020 року на виконанні в Святошинському РВ філії Державної установи "Центр пробації" у м.Києві та Київській області перебував вирок Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року відносно ОСОБА_3 , який у подальшому був направлений для виконання по територіальності до Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях (супровідний лист від 15.06.2020 року за вих. №32/28/5966-20).

Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року ОСОБА_3 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 11.02.2020 року.

Зі змісту вироку Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 24.10.2019 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, при цьому намагалась спричинити потерпілому ТОВ "РУШ" матеріальний збиток на загальну суму 353,12 грн.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Вказане положення узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Так, станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 960,5 грн.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_3 діяння 24.10.2019 року, за яке вона засуджена, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 1921 грн (960,5х2=1921).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року намагалась завдати матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену ОСОБА_3 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.369372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях задовольнити.

Засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від призначеного покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 09.01.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік, звільнену від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 /один/ рік, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1