Єдиний унікальний номер справи 185/5862/24
Провадження № 1-кп/185/891/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду в м.Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 26.04.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого , останній раз: 17.02.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 04.08.2023 року за відбуттям покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 23.12.2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.311, ч.1 ст.321, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.08.2022 року за відбуттям покарання, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2024 року близько 10.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 Ю, перебуваючи поруч з банкоматом АТ КБ «ПУМБ», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Західнодонбаська, 13, побачили на панелі з клавіатурою вказаного банкомату банківську картку банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яка оформлена на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , яка є офіційним документом, що надає доступ до банківського рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ПУМБ» на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раптово виник єдиний спільний злочинний умисел, направлений на привласнення вказаної банківської карти. З метою реалізації свого єдиного спільного злочинного умислу, направленого на привласнення офіційного документу, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з вищевказаним банкоматом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що знайдена, ними банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів взяли вищезазначену пластикову банківську картку, яка належить потерпілій ОСОБА_6 та яка, згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, яку обвинувачений ОСОБА_3 поклав собі в карман та таким чином привласнили її з корисливих мотивів.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене групою осіб з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що 25.04.2024 року він разом з ОСОБА_4 підійшли до банкомату для того, щоб зняти грошові кошти з його банківської картки, куди надходять пенсійні виплати. Поруч з банкоматом він побачив банківську картку, будь-яких осіб поруч не було. Він забрав картку, в подальшому разом з ОСОБА_4 по черзі придбавали ліки та продукти харчування в магазині, розраховуючись знайденою банківською карткою. Разом забажали зняти з цієї банківської картки грошові кошти, проте не змогли цього зробити, оскільки для цього був потрібний пін-код. В скоєному щиро кається, просить суворо його не карати та призначити в якості покарання штраф. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Під час проведення досудового розслідування вони повністю повернули викрадені грошові кошти, потерпіла ніяких претензій до них не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що до обіду 25.04.2024 року прийшов разом з ОСОБА_3 до банкомату по вул.Ленінградська м.Павлограда. Біля банкомату ОСОБА_3 знайшов банківську картку, власника поруч не було. Вони разом вирішили скористатись даною банківською карткою, придбали спочатку ліки, потім продукти харчування, які розділили між собою. Зняти грошові кошти з картки їм не вдалось, оскільки для цього потрібний пін-код. В скоєному щиро кається, просить суворо його не карати. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Під час проведення досудового розслідування потерпілій були повернуті усі викрадені грошові кошти.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, будь-які претензії до обвинувачених відсутні, збитки відшкодовані.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих їм злочинів підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесеного його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, свою вину визнав, наявності пом`якшуючих його покарання обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний у вигляді цілодобового домашнього арешту з 01.05.2024 року до 21.08.2024 року.

За вимогами ч.7 ст.72 КК України, домашній арешт, що був застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 в якості запобіжного заходу, зараховується судом у строк покарання, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають двом дням обмеження волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесеного його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, свою вину визнав, наявності пом`якшуючих його покарання обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний у вигляді цілодобового домашнього арешту з 02.05.2024 року до 21.08.2024 року.

За вимогами ч.7 ст.72 КК України, домашній арешт, що був застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 в якості запобіжного заходу, зараховується судом у строк покарання, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають двом дням обмеження волі.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 03.05.2024 року на банківську картку банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , в даному провадженні після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 01.05.2024 року до 21.08.2024 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за два дні обмеження волі.

Іспитовий строк ОСОБА_3 відраховувати з моменту проголошення вироку, тобто з 02.09.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.28 ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 02.05.2024 року до 21.08.2024 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за два дні обмеження волі.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з моменту проголошення вироку, тобто з 02.09.2024 року.

Речові докази:

- банківську картку банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , передану на збереження до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.05.2024 року, на банківську картку банку АТ «ПУМБ» №764838

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1