ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/447/24 Справа № 694/2713/24 Категорія: ст.303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в порядку ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2024 року ОСОБА_7 звернулася до Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2024 рокувідмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 14 жовтня 2024 року.

В мотивах прийнятого судового рішення слідчий суддя зазначила наступне.

ОСОБА_7 14 жовтня 2024 року на електронну пошту Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення працівниками виконавчого комітету Ватутінської міської ради та ВКВП «Водоканал».

Оскільки станом на момент звернення із скаргою, посадовими особами Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області не внесено відомості про кримінальне правопорушення за даною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, це змусило заявника звернутися із відповідною скаргою до слідчого судді, в якій ОСОБА_7 просить зобов`язати уповноважених осіб Звенигородський РВП ГУНП в Черкаській області внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування по факту вчинення кримінального правопорушення (злочину) - нанесення шкоди здоров`ю та майну мешканців громади та роботи водоканалу без дозвільних документів на питну воду.

Слідчий суддя зазначила, що зі змісту поданої заяви не вбачається жодних обставин, які вказують на вчинення дій, що утворюють склад вищевказаного кримінального правопорушення, а відтак, відсутні передбачені законом підстави для внесення до ЄРДР відомостей за вказаною заявою. Отже, за висновком слідчого судді, скарга ОСОБА_7 не відповідає вимогам ч.5 ст.214 КПК України, згідно з якою передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

На думку слідчого судді у даному випадку між споживачами послуг водопостачання та ВКВП «Водоканал» існують цивільно-правові відносини з приводу надання послуг по водопостачанню, які регулюються нормами цивільного законодавства і у випадку надання послуг неналежної якості споживачі мають вирішувати спір в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку із чим дійшла висновку про відмову у задоволенні поданої слідчому судді скарги ОСОБА_7 .

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та прийняти нову, якою зобов`язати уповноважену особу Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 14 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до ч. 1-5 ст. 214 КПК України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що винесена ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм кримінального процесуального закону.

Також вважає, що судом не з`ясовані усі обставини, які мають значення для справи, не надано належної оцінки діям працівників Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, якими було допущено бездіяльність та невиконання приписів ст.214 КПК України.

ОСОБА_7 вважає, що подана заява містить необхідні дані, які підтверджують реальність конкретної події, конкретні фактичні дані, які свідчать про існування певних обставин. Тому існує обґрунтований висновок про те, що подана заява від 14 жовтня 2024 року містить повідомлення про вчинення злочину, а слідчий суддя не повною мірою дослідив матеріали провадження та дійшов непереконливого висновку про те, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Зазначає, що мотиви, викладені слідчим суддею місцевого суду в оскарженому рішенні про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР щодо обставин, викладених у заяві та висновок про відмову у задоволенні скарги, не можна визнати правильним.

На думку апелянта, у поданій заяві наведена інформація про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, тобто є мінімально достатньою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку їх перевірки під час досудового розслідування, тому не можна погодитися із твердженням слідчого судді про те, що заява не містить достатніх об`єктивних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши витребувані матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги були в повному обсязі дотримані слідчим суддею при прийнятті рішення.

В апеляційній скарзі апелянт оскаржує відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 , в якій остання посилалася на факт вчинення посадовими особамивиконавчого комітету Ватутінської міської ради та ВКВП «Водоканал» неправомірних дій.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею було встановлено, що скаржник ОСОБА_7 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Дослідивши матеріали скарги за зверненням ОСОБА_7 , слідча суддя дійшла висновку, що у ній відсутні об`єктивні відомості, які б свідчили про намір посадових осіб Ватутінської міської ради та ВКВП «Водоканал» здійснювати отруєння мешканців громади, як про це вказує скаржниця. На думку слідчого судді, заява (повідомлення) ОСОБА_7 , відомості про кримінальне правопорушення, за якою скаржниця просить внести в ЄРДР, містить виключно оціночні судження самої скаржниці та образливі висловлювання щодо посадових осіб.

У зв`язку із викладеним дійшла висновку, що у даному випадку між споживачами послуг водопостачання та ВКВП «Водоканал» існують цивільно-правові відносини з приводу надання послуг по водопостачанню, які регулюються нормами цивільного законодавства і у випадку надання послуг неналежної якості споживачі мають вирішувати спір в порядку цивільного судочинства, зазначивши, що звернення в даному випадку за захистом в порядку кримінального судочинства є передчасним і таким, що не відповідає заявленій меті, та, в свою чергу, не порушує дискрецію суду у вирішенні даних питань в іншому порядку, ніж в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (статті 214 частина 2КПК України).

Згідно із ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 № 139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів виходить з того, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з заяви ОСОБА_7 не вбачається обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР та погоджується з висновком слідчого судді, про те, що у вищевказаній заяві скаржником належним чином не доведено наявність тих обставин, які б свідчили про наявність вчинення особою кримінального правопорушення, у зв`язку із чим правових підстав для задоволення даної скарги немає.

Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідила необхідні матеріали провадження та прийняла законне, вмотивоване і обґрунтоване рішення за скаргою ОСОБА_7 , ухвала слідчого судді відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, не встановлено.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в порядку ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до вимог, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4