Справа № 610/3330/24
провадження № 1-в/610/128/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія Ізюмського району Харківської області клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку засудженого ОСОБА_3 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

Засудженого 15.12.2021 Обухівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,

який відбуває покарання у Державній установі "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№17)",

початок строку: 08.03.2021, кінець строку: 08.03.2026,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ "ПВК (№17)" про вирішення питання щодо приведення вироків від 15.12.2021, 22.03.2021 та від 05.12.2019 у відповідність до вимог Закону України №3886-IX від 18.07.2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Представник ДУ "ПВК (№17)" в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор подав заяву, в якій просив залишити клопотання засудженого без задоволення та розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Обухівського районного суду Київської області від 15.12.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі статті 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене вироком Обухівського районного суду Київської області від 22.03.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 05 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 21.06.2022. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком за епізодом від 25.08.2020 становить 5000 грн., за епізодом від 28.08.2020 становить 4756,95 грн., за епізодом від 01.09.2020 становить 3154,46 грн., за епізодом від 01.09.2020 становить 3851,67 грн.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 22.03.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі пункту 3 статті 72 Кримінального кодексу України вирок Обухівського районного суду Київської області від 05.12.2019, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки - виконувати самостійно.

Вирок набрав законної сили 08.02.2022.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 05.12.2019 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Вирок набрав законної сили 05.01.2020. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком за епізодом від 04.08.2019 становить 3139,32 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 грудня 2020 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено для відбуття покарання призначеного вироком Обухівським районним судом Київської області від 05.12.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон №3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст.51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 15.12.2021 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.185 КК України, ОСОБА_3 вчинив за епізодом від 25.08.2020, чим завдав збитки у сумі 5000,00 грн., за епізодом від 28.08.2020 4756,95 грн., за епізодом від 01.09.2020 3154,46 грн., за епізодом від 01.09.2020 3851,67 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2010,20 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1005,10 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2010,20 грн (1005,10*2=2010,20).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 15.12.2021 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом від 25.08.2020, чим завдав збитки у сумі 5000 грн., за епізодом від 28.08.2020 4756,95 грн., за епізодом від 01.09.2020 3154,46 грн., за епізодом від 01.09.2020 3851,67 грн.

Зі змісту вироку від 05.12.2019 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 04.08.2019, чим завдав збитки у сумі 3139,32 грн.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 960,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1921,00 грн (960,50*2=1921,00).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 05.12.2019 діями ОСОБА_3 було заподіяно 04.08.2019 матеріальну шкоду в розмірі 3139,32 грн.

Ураховуючи те, що вартість викраденого за епізодами від 25.08.2020, 28.08.2020, 01.09.2020, 01.09.2020, 04.08.2019 майна становило 5000 грн., 4756,95 грн., 3154,46 грн., 3851,67 грн., 3139,32 грн., що перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік та 2019 рік, а тому вказані діяння не можуть бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінально караним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч.5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1