Справа № 175/5774/23
Провадження № 1-кп/175/293/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Краматорського міського суду Донецької області за ч.2, ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він 15.05.2023 об 11-30 год. знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої зі своїм знайомим, власником вказаної квартири ОСОБА_5 .. Приблизно о 12-00 год. ОСОБА_5 заснув на ліжку у вказаній квартирі, при цьому залишив свій мобільний телефон на тумбочці біля ліжка. Перебуваючи за вказаною адресою, усвідомивши, що у приміщенні квартири нікого немає, а ОСОБА_5 спить, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 ..

В цей же день, та у той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі Y6 2019 (MRD-LX1F) 2/32 GB, вартістю 925 гривень 00 копійок.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 925 гривень 00 копійок.

Обвинувачення ОСОБА_4 пред`явлено за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028,00 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений не заперечував проти закриття провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки.

Судом було роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому він має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Потерпілим раніше подана заява про розгляд кримінального провадження у його відсутності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2684 грн. А відтак сума соціальної пільги у 2023 році становила 1 342 грн.

Тобто, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1 342 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2023 року складали 2 684 грн.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки на суму 925,00 грн. і такі дії кваліфікувались на ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна, на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 371, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити, на підставі пункту 4-1 частини 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEI» модель Y6 2019, в корпусі синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , передану на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому, як власнику майна.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 956,00 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її буде скасовано.

Головуючий суддя ОСОБА_1