печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 рокуслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001699 від 12.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001699 від 12.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001699 від 12.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території України, переслідуючи антидержавницькі та корисливі мотиви, в умовах воєнного стану, вчинив діяння на шкоду інтересам України, з метою заподіяння шкоди національній безпеці України та здійснення підривної діяльності проти України у вигляді надання допомоги представнику спецслужб рф у проведенні такої діяльності, яка виразилася в збирання інформації та відомостей щодо об`єктів HelpUkraine.center (Центр гуманітарної допомоги Україні) та Pol-Cel Sp. z o.o. Agencja i magazyn celny (склади митниці), що розташовані за адресою: Rampa Brzeska 63, 22-100 Chelm, Польща, та подальшій передачі представнику спецслужб рф для узгодження їхніх підпалів, що ставить під загрозу суверенітет, обороноздатність, державну, економічну та інформаційну безпеку України.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 , вивчивши територію, місця розташування на ній будівель, шляхів підходу, зони фіксації камер відеоспостереження, розрахувавши кількість бензину, яку необхідно взяти для успішного виконання підпалу вказаних об`єктів, отримавши підтвердження від представника спецслужб рф, здійснив готування до умисного знищення вказаного чужого майна у великих розмірах, шляхом підпалу.

Проте, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , останній не зміг реалізувати свій злочинний задум, оскільки ОСОБА_5 , який діяв на конфіденційній основі, повідомив у правоохоронні органи про його дії.

Крім того, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інші невстановлені на даний час особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, у порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку, затверджених спільним наказом Міністерства фінансів, Служби Безпеки та Міністерства внутрішніх справ України від 25.11.1993 № 98/118/740 «Про затвердження Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку», Положення про порядок голографічного захисту документів і товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2001 № 171, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак, не пізніше 28.04.2024, з корисливих мотивів, здійснили підроблення посвідчень водіїв, зокрема виданих на ім?я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також виготовлення та пересилання незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, видимість яких створено на вказаних посвідченнях, після чого здійснили їх збут.

У відповідності до показів свідків та інших матеріалів, зібраних ДВБ НП України на виконання доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України, встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є активним учасником вищеописаної організованої групи.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, одержання доказів їх учинення, а також дослідження майна, яке було здобуте у результаті їх вчинення чи підготовки, виникла обґрунтована необхідність у проведенні обшуку транспортного засобу Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , який знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_6

18.07.2024 з метою об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 12.07.2024 було проведено обшук транспортного засобу Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , який знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_6 .

За результатами обшуку серед іншого вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не надавався, а саме:

- грошові кошти у сумі 2000 гривень, номіналом по 500 гривень у кількості 4 одиниць;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_4 ;

- ключі запалення до автомобілю Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_4 ;

- автомобіль Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 18.07.2024 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 199 КК України.

Також, 19.07.2024 постановою слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами.

Беручи до уваги те, що вищезазначені речі, є речовими доказами кримінального правопорушення, незастосування арешту на вказані речі та кошти перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що воно може бути приховане, відчужене, пошкоджене або змінене.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, а також зважаючи на те, що речі зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які самостійно та в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, слідчий звертається до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає можливій конфіскації майна.

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ст. 98 КПК України, Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, що було вилучене під час обшуку, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 18.07.2024 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 199 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 199 КК України передбачає конфіскацію майна.

Частиною 11 ст. 171 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також з метою недопущення, в подальшому, можливого відчуження або використання зазначеного майна, запобігання можливості його подальшого пошкодження, псування, знищення, перетворення, сторона обвинувачення вважає, що є достатні підстави для накладення арешту.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з забороною користування та розпорядження, а саме на речі, які було вилучено 18.07.2024 під час проведення обшуку транспортного засобу Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , без права користування, розпорядження та відчуження, а саме на транспортний засіб Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , який згідно відомостей з інформаційної підсистеми МВС належить ОСОБА_6 та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації права власності на транспортні засоби (регіональним та територіальним сервісним центрам МВС України), іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаного транспортного засобу, крім як накладення арешту, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_4 , ключі запалення до автомобілю Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 2000 гривень, номіналом по 500 гривень у кількості 4 одиниць.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1