справа № 208/6223/24
№ провадження 1-кп/208/456/24
ВИРОК

Іменем України

24 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000679 від 05.06.2024 року та угоду про визнання винуватості укладену 28.06.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000679 від 05.06.2024, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні з іншої сторони, у присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, який має професійно-технічну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.07.2011 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч.ч. 1, 2 ст. 317, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 07.02.2014 умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

25.05.2024 в період часу з 20 год 00 хв до 20 год 45 хв (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував біля магазину «ShopIbiza», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше знайомого ОСОБА_6 , який сидів на гойдалці навпроти вказаного магазину, та біля якого лежав належний останньому мобільний телефон «Samsung Galaxy А 05 4/64 Вlack», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . Розуміючи, що потерпілий тимчасово втратив контроль над своїм майном, у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій прямий протиправний умисел, перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (з подальшими змінами), розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_4 із корисливих мотивів та корисливої мети, таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy А 05 4/64 Вlack», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 3563,11 грн, який належить ОСОБА_6 .

Заволодівши викраденим майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3563,11 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

28.06.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000679 від 05.06.2024, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні з іншої сторони, у присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України, добровільно, за ініціативою підозрюваного, враховуючи наявність суспільного інтересу, який полягає у забезпеченні швидкого досудового та судового провадження, уклали угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначених вище кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання: покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнити з випробуванням, застосувавши ст.76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст.476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

У скоєному він кається, вибачився перед потерпілим, і також відшкодував потерпілому моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, який до нього претензій матеріального та морального характеру не має. Також він під час досудового розслідування сприяв встановленню фактичних обставин, внаслідок чого органом досудового розслідування було встановлено місцезнаходження викраденого майна, яке повернуто потерпілому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст.470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, та угода укладалася в тому числі з врахуванням згоди потерпілого ОСОБА_6 , якому відшкодована обвинуваченим моральна шкода, та викрадений мобільний телефон повернутий на відповідальне збереження до вирішення питання в межах даного кримінального провадження. А тому вважала наявним підстави для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між нею як прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, наддав письму заяву за якою підтримав позицію про можливість затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , зазначив про відшкодування останнім моральної шкоди, та відсутністю у нього до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру, і тим що позов він не заявляв і не заявляє. Потерпілим надана письмова згода на укладення даної угоди між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) про визнання винуватості, зі змісту якої зазначив, щодо погодження з визначеним покаранням за угодою.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану.

В силу положення ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжкого, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 28.06.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000679 від 05.06.2024, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні з іншої сторони, у присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.

Підозрюваний під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, що також підтвердив в ході судового засідання, згідно до якої зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбаченої санкції ч.4 ст.185 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з врахуванням визнання ним своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення в межах пред`явленого обвинувачення, без оспорювання кваліфікації, та фактичних даних, з врахуванням відсутності обтяжуючих обставин, та пом`якшувальних обставин щире каяття, визнання винуватості за пред`явленим обвинуваченням. Що потерпілому повернуто викрадене майно, і майнової вимоги, до обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілим не заявлено, і згідно до заяви потерпілого ОСОБА_6 , позов заявлятися не буде. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

За змістом угоди, враховано, що обставинами, які пом`якшують покарання підозрюваного (згідно зі ст.66 КК України), є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, які обтяжують покарання підозрюваного (згідно є ст. 67 КК України), є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Що підозрюваний повністю визнає вину у вчиненому, розкаюється; не перебуває на обліку у лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога перебуває з 2020 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин зі шкідливими наслідками F19.1, на утримані неповнолітніх дітей не має, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, в ході досудового розслідування підозрюваним було відшкодовано моральну шкоду потерпілому, проходив службу у Збройних Силах України на посаді солдата, 25.05.2023 звільнений за станом здоров`я.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, цілі та мети покарання, сторони узгодили наступне покарання:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання із встановленням відповідно до ст. 75 КК України іспитового строку.

При цьому, підозрюваному роз`яснено, що згідно з ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 2355 від 26.06.2024 року (т.2 а.с. 106), у розмірі 200 (двісті) гривень 00 копійок.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся, та згідно до його письмової заяви майнових претензій до ОСОБА_4 не має і заявляти позов не буде.

Керуючись ст.17, ч.2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.06.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000679 від 05.06.2024, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні з іншої сторони, у присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, поклавши на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 200 (двісті) гривень 00 копійок у відшкодування витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 2355 від 26.06.2024 року.

Арешт накладений на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» А НОМЕР_3 », ІМЕІ 1. 82083, ІМЕІ 2. 82086, який було добровільно надано для огляду та в подальшому вилучено у гр. ОСОБА_7 з забороною відчуження та розпорядження, залишивши право користування гр. ОСОБА_6 до скасування арешту у встановленому законом порядку, в межах кримінального провадження №0000679 від 05.06.2024 за ч. 4 ст.185 КК України, на підставі Ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.06.2024 року (справа № 208/5777/24 провадження № 1-кс/208/1168/24) (т. 2 а.с. 96-97) скасувати.

Речові докази:

т. 2 а.с. 80-81 відеозапис на оптичному носії CD-R 52х700mb80 з камери спостереження в приміщенні ПТ «Ломбард» «Гарант» «Імеріал» Батура Р.В. і Компанія», розташоване в АДРЕСА_3 за період часу 26.05.2024 року з 21.38 години по 21.46 годину, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 79), залишити зберігатися в матеріалах кп;

т. 2 а.с. 92-93 мобільний телефон «Samsung Galaxy А 05 4/64 Вlack», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 , на відповідальне зберігання, залишити у власника;

т 2 а.с. 101-102 договір (специфікація до договору фінансового кредиту, закладу) № DNZ- 13.99861/0.69450 від 26.05.2024 року, який долучений та зберігається у матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 100), - залишити зберігатися в матеріалах кп.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1