Справа № 638/7232/24
Провадження № 1-кп/638/1461/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, раніше судимої: вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2021 року за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приблизно 03 січня 2024 року, більш точної дати та часу встановити не надалось можливим, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/20225 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), знаходячись у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, за відсутності догляду з боку власника майна та сторонніх осіб, впевнившись що її дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, шляхом вільного доступу, таємно викрала машинку для стрижки волосся марки «PHILIPS» моделі «НС5440», 1604/А, 15V-/5.4W та зарядний пристрій до неї, що належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували в одній з кімнат житлового будинку, чим заподіяла ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, матеріальну шкоду на суму 1 070 гривень 00 копійок, та в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_4 , приблизно в середині серпня 2024 року вранці, більш точної дати та часу встановити не надалось можливим, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), знаходячись у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, за відсутності догляду з боку власника майна та сторонніх осіб, впевнившись, що її дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, шляхом вільного доступу, таємно викрала машинку для підстригання волосся ТМ «Scarlett» моделі «SC-HC63C57», НЕ8, синього кольору та адаптер живлення до неї «ADAPTOR Scarlett SC-HC63C57», загальною вартістю 325 грн., мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy A50», номер моделі: SM-A505FNIDS, серійний номер: НОМЕР_1 ; IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , білого кольору, вартістю 3 933,33 грн., цифровий супутниковий приймач ТМ «Sat Integral» моделі «S-1228 HD Heavy Metal», разом з пультом керування до нього, загальною вартістю 550 грн., що належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували в кімнатах житлового будинку, чим заподіяла потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчих експертиз, матеріальну шкоду на загальну суму 4 808,33 грн., та в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Допитана обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у обвинувальних актах, у вчиненому розкаялась, пояснивши, що доповнити їй нічого.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, наявні заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності.

На підставі вимог статті 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Суд зі згоди прокурора та обвинуваченої, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачена буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Щодо епізоду за подіями від 03.01.2024 року, суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 2 Кримінального кодексу України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2024 року на рівні 3028 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2024, становить 1 514,00 грн (3 028,00 грн *50% = 1 514,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2024 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 3 028,00 грн.

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, матеріальну шкоду на суму 1 070,00 грн. та її дії органом досудового розслідування були кваліфіковані за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Тобто, дії ОСОБА_4 за епізодом від 03.01.2024 року, на день вчинення правопорушення, не перевищуваи двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (за епізодом від 03.01.2024 року) на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Щодо епізоду від серпня 2024 року, суд зазначає наступне.

Суд дійшов до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення за епізодом від серпня 2024 року, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченою, в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, а тому вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та кваліфікує її дії за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що остання офіційно не працює, не одружена, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому також суд враховує, що відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі із застосуванням статей 75, 76 Кримінального кодексу України, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на її виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченою, так і іншими особами.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 314-316, 334, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (за епізодом від 03.01.2024 року) - закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (за епізодом від серпня 2024 року) та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи №4474/24 від 19.09.2024 року у розмірі 360,00 грн. на користь держави.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2024 року (справа №638/17528/24 провадження № 1-кс/638/3102/24) на машинку для підстригання волосся ТМ «Scarlett» моделі «SC-HC63C57», НЕ8, синього кольору та адаптер живлення до неї «ADAPTOR Scarlett SC-HC63C57», які поміщено до спец.пакету НПУ №PSP2032767; мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy A50», номер моделі: SM-A505FNIDS, серійний номер: НОМЕР_1 ; IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , білого кольору, який поміщено до спец.пакету НПУ №PSP2032769; цифровий супутниковий приймач ТМ «Sat Integral» моделі «S-1228 HD Heavy Metal», разом з пультом керування до нього, які поміщено до спец.пакету НПУ №PSP2032768 та захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.02.2024 року (справа №638/1755/24, провадження №1-кс/638/565/24) на машинку для стрижки волосся ТМ «PHILIPS» моделі «НС5440», 1604/А, 15V-/5.4W та зарядний пристрій до неї скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази: машинку для підстригання волосся ТМ «Scarlett» моделі «SC-HC63C57», НЕ8, синього кольору та адаптер живлення до неї «ADAPTOR Scarlett SC-HC63C57»; мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy A50», номер моделі: SM-A505FNIDS, серійний номер: НОМЕР_1 ; IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , білого кольору; цифровий супутниковий приймач ТМ «Sat Integral» моделі «S-1228 HD Heavy Metal», разом з пультом керування до нього - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 ;

- машинку для стрижки волосся ТМ «PHILIPS» моделі «НС5440», 1604/А, 15V-/5.4W та зарядний пристрій до неї вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя: