У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000094 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Закарпатської області, місто Берегове, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2011 р.н., тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000094 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 14.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи у складі групи осіб разом із ОСОБА_8 , та іншими на даний час невстановленими особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 14.04.2023, виник злочинний умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками.

Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні 24.02.2022 введено воєнний стан, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У ч. 6 ст. 2 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені види військової служби, серед яких: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими на наданий час невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснював незаконне переправлення через державний кордон України кількох осіб, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що виразилось в наступному.

У невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше червня місяця 2024 року ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, повідомив особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , про можливість останнім сприяти в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон, та озвучив вимогу про вартість за надані ним послуг в розмірі 7000 доларів США з однієї особи, за організацію та сприяння в незаконному переправлення через державний кордон з України, при цьому надавши чіткі гарантії такого переправлення.

Надалі, особа із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , що на конфіденційній основі співпрацювала з органом досудового розслідування та діяла під контролем правоохоронних органів, повідомила ОСОБА_8 , про наявність наміру у двох осіб (із зміненими анкетними даними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) скористатись послугами ОСОБА_8 щодо організації та сприянні в незаконному переправленні їх через державний кордон з України.

Згодом, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше липня місяця 2024 року, реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, який спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України, здійснив телефонний дзвінок через додаток «WhatsApp» особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , та надав йому вказівку забезпечити доправлення осіб із зміненими анкетними даними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до м. Берегово, де наголосив очікувати його подальших розпоряджень з метою їхнього переправлення через державний кордон України на ділянці відповідальності одного із прикордонних загонів ДПСУ та провів інструктаж, а саме повідомив, час, та спосіб незаконного перетину кордону.

Далі, ОСОБА_8 , 06.07.2024 року близько о 20.40 годині здійснив телефонний дзвінок через додаток «WhatsApp» особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , та надав йому вказівку поселити осіб із зміненими анкетними даними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в м. Берегове до готельного комплексу для ночівлі та наголосив очікувати його подальших розпоряджень, де він повідомить хто саме та коли саме забере їх для подальшого переправлення через кордон. У свою чергу ОСОБА_9 , виконав вказівку ОСОБА_12 та забезпечив поселення даних осіб до готельного комплексу.

11.07.2024 о 17.45 годині, ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, який спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України (осіб із зміненими анкетними даними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) здійснив телефонний дзвінок через додаток «WhatsApp» особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 та надав геолокаційне розташування місця «48*12'27.6"N22*38'54.1"E» куди необхідно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де в подальшому повідомив що останніх забере червоний джип.

11.07.2024 близько о 21.25 годині до визначеного ОСОБА_8 місця, та з відома останнього, прибув на даний час невстановленої моделі автомобіль «джип» червоного кольору з правостороннім кермом під керуванням ОСОБА_4 , який був залучений як співучасник, та у свою чергу діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, який надав вказівку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вимкнути мобільні телефони та зайняти місця в автомобілі таким чином, що ОСОБА_10 сів на переднє сидіння, а ОСОБА_11 сів на задній ряд сидіння, де при цьому в салоні даного автомобіля вже знаходились на даний час невстановлені чотири особи чоловічої статі.

Далі, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою доведення свого злочинного плану до кінця, розпочав рух на невстановленої моделі на даний час автомобіля «джип» червоного кольору разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще чотирма особами чоловічої статі із м. Берегове у напрямку до с. Вари Берегівського району, де з`їхавши з центральної частини дороги на ділянці відповідальності одного із прикордонних загонів ДПСУ, почав рух по ґрунтовій дорозі та в подальшому зупинив автомобіль на березі річки Боржава, де надав вказівку всім особам чоловічої статі вийти з автомобіля. Де в подальшому ОСОБА_4 реалізовуючи свої злочинні дії, дістав із багажного відділу автомобіля «джип» червоного кольору надувний човен та два весла, надувши човен, спустив даний човен на водойму річки Боржава та надав вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще двом особами чоловічої статі займати місця у надувному човні.

В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, сівши до наданого ним надувного човна, здійснив незаконне переміщення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще двох осіб чоловічої статі, водоймою річки Боржава та річки Тиса, до Угорщини.

Після чого, 11.07.2024 у невстановленій на даний час досудовим розслідуванням годині ОСОБА_8 отримав інформацію від на даний час невстановленої особи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перетнули державний кордон, після чого ОСОБА_8 надав усну вимогу особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 передати йому грошові кошти за організацію та керування діями під час переплавлення осіб через кордон.

Згодом, 12.07.2024 близько о 13.15 годині в приміщенні ОК «Жайворонок» що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою отримання грошової винагороди за незаконне переміщення осіб через державний кордон України, під час зустрічі із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 отримав з рук в руки грошові кошти в розмірі 14 300 доларів США, після чого був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.

Слідчий вказує, що за таких обставин, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

19.07.2024 год. відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 було здійснено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Рапортом співробітників Берегівського РВ УСБ України в Закарпатській області від 10.04.2023, про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України; Протоколами допиту свідків ОСОБА_9 від 18.05.2023, ОСОБА_10 від 17.06.2024, ОСОБА_11 від 17.04.2024, ОСОБА_13 від 04.07.2024, ОСОБА_14 від 03.07.2024; Протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи щодо ОСОБА_8 від 01.09.2023, протоколом про хід та результати спеціального слідчого експерименту від 01.09.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 15.09.2023, протоколом про хід та результати спеціального слідчого експерименту від 05.09.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_9 від 19.09.2023, протоколом про проведення візуального спостереження за особою ОСОБА_8 від 19.09.2023, протоколом про проведення візуального спостереження за особою ОСОБА_8 від 19.09.2023, протоколом огляду грошових коштів від 30.10.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 13.10.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 25.10.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 26.10.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 30.10.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 24.11.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 02.11.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 02.11.2023, протоколом про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 31.10.2023. Протоколом огляду місця події від 12.07.2024 в приміщенні комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , за участі ОСОБА_8 . Протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України. Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 13.07.2024. ОСОБА_10 від 16.07.2024, ОСОБА_11 від 16.07.2024, Протоколом від 13.07.2024 огляду предмета, а саме мобільного телефону свідка ОСОБА_16 . Протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_15 фотознімків для впізнання від 13.07.2024, протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_11 фотознімків для впізнання від 16.07.2024 та протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_10 фотознімків для впізнання від 16.07.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких.

У разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину ч. 3 ст. 332 КК України йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. З огляду на викладене, ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема останній будучи мешканцем м. Берегове, Закарпатської області, яке є прикордонним районом та межує із країнами Європейського союзу розташоване неподалік державного кордону України, а також те, що останній може мати велике коло зв`язків на території м. Берегове та Закарпатській області в цілому, виходячи з матеріалів кримінального провадження та наданих показів свідків, останній чітко орієнтується у просторі на прикордонних зонах так як сприяв та переправляв осіб призовного віку до Угорщини, а тому ОСОБА_4 може вільно покинути територію України, в такому випадку наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього, щодо його протиправної діяльності, зокрема, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та залякувати і схиляти їх до дачі слідству неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного.

Зокрема, у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування, таким чином, наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, спільно із іншим підозрюваним в даному провадженні ОСОБА_8 , який вніс заставу та перебуває на волі, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, в даному випадку наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 на підставі отриманих даних ніде офіційно не працевлаштований, стабільних доходів не має, враховуючи наявність військового стану в України останній не мобілізований, у зв`язку з чим є необхідність перевірки законності підстав його відстрочки чи зняття з військового обліку в цілому.

Підозрюваний ОСОБА_4 відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився надавати будь які покази стосовно врученої йому підозри та обставин кримінального правопорушення, що виключає обставину ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання а саме зізнання, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_4 діючи в складі групи осіб, до якої також входить ОСОБА_8 який є депутатом місцевої ради та місцевим мешканцем м. Берегове, може мати зв`язки серед представників правоохоронних органів та чиновників, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави унеможливить запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, а тому необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та НСРД, частина з яких ще не розсекречена відповідно до законодавства, ОСОБА_4 діючи в складі групи осіб, до якої також входить ОСОБА_8 та інші на даний час невстановлені особи, які займались незаконним переправленням осіб через державний кордон України, повинні були отримати незаконний прибуток в розмірі 14 300 тис доларів США, що станом на сьогоднішній день еквівалентно 573 000 гривень.

Однак, слід звернути увагу суду, згідно показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , було встановлено що 11.07.2024 група осіб, яка діяла за попередньою змовою, до складу якої входить ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, здійснювали незаконне переправлення одночасно 4 (чотирьох) осіб призовного віку, та враховуючи інформацію наявну в матеріалах кримінального провадження, що за вказані послуги дана група отримувала по 7-10 тисяч доларів США із однієї людини, а тому сумарних дохід даної злочинної групи в еквіваленті до національної валюти України міг становити 1 148 000 гривень.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 49 років, за наявною інформацією хронічних чи інших тяжких захворювань не має, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, перебуває у шлюбі, має на утриманні дітей. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 . Вказане свідчить про наявність у розпорядженні ОСОБА_4 активів у значному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 на підставі зібраних доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину скоєного в складі групи осіб за попередньою змовою, за які, у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна, та позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, у разі якщо слідчий суддя прийде до переконання визначення альтернативного запобіжного заходу то розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , обвинуваченого, розміру майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, розмір неправомірного доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування вивчивши докази здобуті під час досудового розслідування, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи вимоги ст.ст.177, 178, 183 КПК України, приходить до висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечив.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 подав письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які додано до матеріалів, та в якому серед іншого зазначив, що у долучених до клопотання матеріалах відсутні дані, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, крім того вказує, що ризики вказані у клопотанні не підтверджені. ОСОБА_4 немає нміру переховуватися від органів досудового слідства та суду, має постійне місце проживання та має на утриманні малолітню доньку, не може впливати на свідків, адже свідками є особи зі зміненими анкетними даними, відсутні докази що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В судовому засіданні захисник підтримав подані запереченн, вказав що ризики не підтвердженні, підозрюваний має міцні соціальні звязки, одружений, має малолітню дитину на утриманні, просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000094 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

19 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження за №0000094 від 14.04.2023 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, надання засобів, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт співробітників Берегівського РВ УСБ України в Закарпатській області від 10.04.2023 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України; протокол про хід та результати спеціального слідчого експерименту від 01.09.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 15.09.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 15.09.2023 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуального спостереження за особою) від 19.09.2023 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуального спостереження за особою) від 19.09.2023 року, протокол за результаттами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуального спостереження за особою) від 19.09.2023 року, протокол огляду грошових коштів від 30.10.2023 року, рапортом на виконання дручення №301-нт-Б від 25.06.2024 року, протокол про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи щодо ОСОБА_8 від 01.09.2023 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуального спостереження за особою) від 13.10.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 25.10.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 26.10.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 02.11.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 01.09.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 02.11.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 30.10.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 24.11.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 13.10.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 24.11.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 24.11.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 24.11.2023 року, протокол про результати аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 24.11.2023 року, протокол допиту свідків ОСОБА_9 від 18.05.2023 року, ОСОБА_10 від 17.06.2024 року, ОСОБА_11 від 17.04.2024 року, протокол огляду місця події від 12.07.2024 в приміщенні комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , протокол від 13.07.2024 року огляду предмета, а саме мобільного телефону свідка ОСОБА_15 , протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 12.07.2024 року, ОСОБА_10 від 16.07.2024 року, ОСОБА_11 від 16.07.2024 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 13.07.2024 року, ОСОБА_10 від 16.07.2024 року, ОСОБА_11 від 16.07.2024 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, посилання захисника на необґрунтованість підозри слідчим суддею визнаються неспроможними.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Разом із тим, суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні .

Доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. Слідчим суддею враховано зазначені захисником обставини, однак суд не вважає їх такими, що ставлять під сумнів наведені вище висновки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, злочин вчинено умисно, у період дії воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 р.н, згідно наданих медичних висновків 2009 року мав перелом 4-го шийного позвонка,

При цьому, жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення підозрюваного. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які необхідно врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривні, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та буде з одного боку утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Доказів щодо наявності в підозрюваного такого майнового стану, який б свідчив про те, що вказаний розмір застави не здатен забезпечити виконання підозрюваний, у разі її внесення, покладених на нього обов`язків, стороною обвинувачення надано не було.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 20 вересня 2024 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 20 вересня 2024 року (включно).

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та захиснику.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1