Провадження № 1-кс/344/5341/24
У Х В А Л А

17 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000580, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Сектором дізнання Івано-Франківського районного управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000580 від 11.07.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. В ході проведення досудового розслідування кримінального проступку було встановлено, що 10.07.2024 року до чергової частини Івано-Франківсього РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт поліцейського офіцера громади Івано-Франківсього РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про те, що 10.07.2024 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення поверхневої перевірки у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено згорток чорного кольору із кристалічною речовиною білого кольору всередині, яку останній зберігав при собі без мети збуту. 10.07.2024 року під час проведення огляду місця події який відбувався у період часу з 16.00 по 16.30 год за адресою: АДРЕСА_1 , на польовій місцевості дізнавачем було виявлено телефон марки «Realme X9» з екраном чорного кольору в корпусі чорного кольору без захисного чохла з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 та IMEI1: НОМЕР_2 і IMEI2: НОМЕР_2 , який ОСОБА_5 зберігав при собі та який було вилучено та поміщено до спец пакету CRI 1106871. На даний час наявні достатні підстави вважати, що вилучений предмет, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості такі як інформацію про купівлю та продаж наркотичних речовин яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та зберігається в камері зберігання речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Метою накладення арешту на грошові кошти, є збереження речових доказів. Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Дізнавач просив про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримував та просив задовольнити.

10.07.2024 складено протокол огляду місця події.

Постановою дізнавача від 11 квітня 2024 року майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 10.07.2024 року визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000580.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином, клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на телефон марки «Realme X9» з екраном чорного кольору в корпусі чорного кольору без захисного чохла з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 та IMEI1: НОМЕР_2 і IMEI2: НОМЕР_2 , який був вилучений в ході проведення огляду місця події для проведення всіх необхідних слідчих дій та експертних досліджень до його скасування у встановленому порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1