П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 396/419/20

провадження № 51-7816км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 та № 0000448, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Червоної Поляни Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 377 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

1. 06 червня 2023 року Добровеличківський районний суд Кіровоградської області:

- визнав винуватим та засудив ОСОБА_6 : за ч. 1 ст. 376 КК до покарання у виді арешту на строк 4 місяці; за ч. 1 ст. 377 КК - позбавлення волі на строк 1 рік;

- на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

За обставин, детально наведених у вироку, 10 лютого 2020 року ОСОБА_6 в приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області вчинив погрозу вбивством щодо судді цього суду - ОСОБА_7 у зв`язку з її діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя - розглядом скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК, де він був потерпілим. Окрім того, ОСОБА_6 втручався в діяльність судді ОСОБА_7 з метою перешкодити виконанню нею службових обов`язків.

2. 25 вересня 2023 року Кропивницький апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишив без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

3. У касаційній скарзі засуджений заявив вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

4. На обґрунтування зазначеної вимоги, вважаючи постановлені щодо нього судові рішення такими, що не відповідають положенням ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), навів такі доводи:

- у справі не доведено поза розумним сумнівом наявність умислу в його діях на вчинення кримінальних правопорушень;

- розгляд апеляційної скарги здійснювався апеляційним судом за його відсутності.

Позиції учасників судового провадження

5. Засуджений підтримав доводи касаційної скарги.

6. Прокурор вважав, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 має бути залишена без зміни.

Мотиви Суду

7. За правилами ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

8. Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

9. Перевіряючи правильність судових рішень щодо ОСОБА_6 з огляду на положення ст. 438 КПК, Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 370 КПК обґрунтував обвинувальний вирок належними, допустимими та достовірними доказами, які було розглянуто в судовому засіданні йоцінено в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку згідно з вимогами ст. 94 КПК.

Щодо доводу про відсутність умислу на вчинення кримінальних правопорушень

10. Цей довід засудженого в касаційній скарзі колегія суддів вважає безпідставним, оскільки він спростовується дослідженими місцевим судом письмовими доказами та показаннями свідків.

11. Зокрема, місцевий урахував заяву голови Новоукраїнського районного суду ОСОБА_7 від 10 лютого 2020 року на ім`я начальника ВП ГУНП України в Кіровоградській області та повідомлення Вищій раді правосуддя від 11 лютого 2020 року про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя про те, що під час судового розгляду справи № 396/189/20 за скаргою ОСОБА_6 останнім був заявлений відвід судді ОСОБА_7 . Під час вирішення зазначеного питання ОСОБА_6 неодноразово заходив до кабінету судді, образливо висловлювався, погрожував фізичною розправою, в тому числі застосувати бойову гранату в приміщенні суду.

12. Цим доказам місцевий суд надав оцінку в сукупності та взаємозв`язку з показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, як ОСОБА_6 в судовому засіданні поводив себе агресивно, намагався увійти до кабінету судді ОСОБА_7 , нецензурно висловлювався, погрожував підривом гранати.

13. Також, місцевий суд взяв до уваги: показання свідка ОСОБА_10 - начальника Новоукраїнського відділу поліції, якому суддя ОСОБА_7 повідомила про погрозу з боку ОСОБА_6 фізичною розправою; відеозапис, на якому зафіксовано, як ОСОБА_6 нецензурно висловлювався на адресу судді, погрожував, заходив до її кабінету з претензіями; копію справи № 396/189/20 та запис судового засідання від 10 лютого 2020 року; інші докази, наведені у вироку.

14. Зважив місцевий суд і на висновок судово-психіатричної експертизи про те, що на момент вчинення правопорушень ОСОБА_6 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

15. Отже, надавши оцінку наявним у справі доказам в сукупності та взаємозв`язку відповідно до приписів ст. 94 КПК, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 усвідомлював, що висловлює погрози фізичною розправою на адресу судді Новоукраїнського районного суду ОСОБА_7 у зв`язку з її діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя у справі № 396/189/20 (вирішення заявленого ОСОБА_6 відводу), втручаючись в діяльність цієї судді з метою перешкодити виконанню нею службових обов`язків щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи та постановлення законного й обґрунтованого судового рішення.

16. За таких обставин дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 377 КК кваліфіковані правильно.

Щодо доводу про порушення процедури апеляційного перегляду

17. Апеляційний розгляд здійснено з дотриманням вимог статей 404, 405 КПК.

18. Суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , ретельно перевірив та проаналізував наведені в скарзі доводи та надав на них вичерпні відповіді, належним чином мотивувавши свій висновок щодо залишення скарги без задоволення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

19. Що стосується доводу касаційної скарги про те, що апеляційний розгляд проведено за відсутності обвинуваченого, то колегія суддів зазначає про таке.

20. За правилами, передбаченими ч. 4 ст. 405 КПК, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

21. Участь обвинуваченого в апеляційному розгляді є обов`язковою, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища, або якщо суд визнає обов`язковою його участь, або обвинувачений, який утримається під вартою, заявив клопотання про участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції (ч. 4 ст. 401 КПК).

22. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 на час апеляційного розгляду під вартою не утримувався, клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю не подавав і апеляційний суд не приймав рішення про обов`язкову участь обвинуваченого в судовому засіданні.

23. Натомість ОСОБА_6 було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду його скарги, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - копії ухвали апеляційного суду про призначення справи до розгляду від 24 липня 2023 року (т. 2, а. с. 185, 186). Проте останній в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

24. За таких обставин, здійснення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого узгоджується з приписами ч. 4 ст. 405 КПК.

25. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в справі не допущено. Судові інстанції, постановляючи судові рішення в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , дотрималися вимог ст. 370 КПК.

26. Ураховуючи викладене, касаційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

27. Водночас колегія суддів уважає, що судові рішення в порядку ч. 2 ст. 433 КПК належить змінити, виходячи з таких міркувань.

28. Вироком місцевого суду від 06 червня 2023 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 376 КК до покарання у виді арешту на строк 4 місяці. Однак на час розгляду справи у суді касаційної інстанції набрав чинності Закон України № 3342-IXвід 23 серпня 2023 року. Згідно із цим законом санкція ч. 1 ст. 376 КК не передбачає покарання у виді арешту.

29. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, положень ст. 65 КК щодо загальних засад призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 376 КК належить призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

30. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 в порядку ч. 2 ст. 433 КПК змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за: ч. 1 ст. 376 КК до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн; за ч. 1 ст. 377 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

У решті судові рішення щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3