Справа № 610/3042/24
Провадження № 1-кп/610/179/2024
УХВАЛА

15.10.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області кримінальне провадження № 0000960 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоіванівка Хорольського району Полтавської області, громадянки України, із загальною середньою освітою, не одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, яка зареєстрована і до затримання проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, мотивуючи клопотання тим, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченої від суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона обвинувачується. Зазначив, що обвинувачена, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії РФ проти України, а також передбачене санкцією покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховуватись від суду, зокрема на території РФ чи тимчасово окупованих частинах території України. Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, обвинувачена може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, набуття обвинуваченою зв`язків з представниками іноземної держави країни-агресора РФ та передача останнім відомостей, які несуть шкоду національній безпеці України, дає підстави вважати про її негативну налаштованість до військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які забезпечують національну безпеку України, що свідчить про можливість обвинуваченої продовжити вчинення кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України. Отже, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували вказавши, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Враховуючи вік обвинуваченої, наявність у неї постійного місця проживання та соціальних зв`язків на території Ізюмського району Харківської області, а також той факт, що обвинувачена раніше не судима, зазначили про відсутність будь-яких ризиків про які вказує прокурор та просили застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтями 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу встановленого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов'язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2024 стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.08.2024 включно.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 22.08.2024 відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 20.10.2024.

Під час вирішення питання доцільності продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує таке.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно пункту 36 Рішення ЄСПЛ у справі "Москаленко проти України" від 20.08.2010 № 37466/04 Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто злочину проти основ національної безпеки України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Суду не надано доказів про те, що стан здоров`я обвинуваченої перешкоджає її перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Як пояснила обвинувачена ОСОБА_4 , вона не має міцних соціальних зв`язків, оскільки майже не спілкується зі своїми доньками, які проживають в інших областях, через сімейні негаразди. Іноді спілкується з онукою. До затримання проживала сама, ніде не працювала, оскільки є пенсіонеркою, незаміжня.

Отже, суд доходить висновку, що зазначені обставини дають достатні підстави стверджувати про наявність ризику можливості переховуватись від суду, зокрема на території РФ чи тимчасово окупованих частинах території України, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а набуття обвинуваченою зв`язків з представниками іноземної держави країни-агресора РФ також свідчить про можливість продовжити вчиняти умисні злочинні дії направлені проти основ національної безпеки України, що свідчить про наявність ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою підлягає задоволенню, підстав для застосування більш м'якого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статями 131, 132, 177, 331, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 13 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Повний текст ухвали складено і оголошено учасникам судового провадження 21 жовтня 2024 року о 12.45 годині.

Суддя