Кримінальне провадження № 194/1069/22
Номер провадження 1-кп/194/13/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в режимі відеоконференції в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 року за № 0000029 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новоайдар Новоайдарського району Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

24.02.2022 року РФ здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв?язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку РФ проти України, 02.03.2022 захоплено смт. Новоайдар Щастинського району, у зв`язку із чим, на підтвердження контролю над містом, на будівлі Щастинської районної ради розташованої за адресою: АДРЕСА_2 незаконними збройними формуваннями встановлено прапор так званої «ЛНР».

Приблизно після 20 березня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території смт. Новоайдар Щастинського району Луганської області маючи умисел на здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також на дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, та реалізуючи його вступила в злочинну змову з окупаційними військами РФ та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в закладі освіти окупаційної влади в смт. Новоайдар Щастинського району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , після 20 березня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт. Новоайдар Щастинського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора РФ та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», умисно, добровільно зайняла посаду директора в закладі освіти держави-агресора так званого «Держаний загальноосвітній заклад луганської народної республіки «Новоайдарська санаторна школа-інтернат», що здійснює освітню діяльність та розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаному закладі освіти держави-агресора, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора, вчиняє дії з метою здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 (in absentia)

ЄСПЛ визнає, що хоча право обвинуваченого бути судимим у його присутності в Конвенції прямо не згадується, воно має «першорядне значення». Під час слухання людина володіє таким процесуальним правом як право фізично постати перед судовим посадовцем («Мулен проти Франції» (3710/406), (2010) §118; «Оджалан проти Туреччини» (46221/99), Велика палата (2005) §103; «Медведєв проти Франції» (3394/03), Велика палата (2010) §118). Право обвинувачених на особисту присутність вимагає, щоб влада досить завчасно інформувала їх самих (а також їх захисників) про дату і місце слухань, викликала їх до суду.

Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, […]; супроводжуватися дотриманням гарантій, відповідних важливості такого рішення; і не повинна вступати в протиріччя з громадським інтересом («Колоцца проти Італії» (9024/80), (1985) §28; «Пуатрімоль проти Франції» (14032/88), (1993) §31; «Ермі проти Італії»(18114/02), Велика палата (2006) §73).

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був […] повідомлений про судовий розгляд, […]. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді […] («Пелладоах проти Нідерландів» (16737/90), (1994) §41; «Пуатрімоль проти Франції» (14032 / 88), (1993) §34).

Інститут спеціального кримінального провадження повністю узгоджується з нормами міжнародного права та практикою Європейського суду з прав людини.

Зокрема, питанню виконання вироків, винесених у відсутність обвинуваченого присвячений окремий розділ Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків, ратифіковану Україною 26 вересня 2002 року, відповідно до положень якої, якщо Конвенція не передбачає іншого, виконання вироків, постановлених у відсутність обвинуваченого, та постанов у кримінальних справах здійснюється за тими самими правилами, що й інших вироків.

Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи № (75)11 від 19.01.1973 встановлено, що процедура заочного розгляду (trial in absentia) не порушує права обвинуваченого як на справедливий розгляд, так і на присутність i при розгляді його справи. У ній сформульовані умови та мінімальний перелік правил заочного розгляду, якими повинні користуватися держави-члени Ради Європи при розгляді справи за відсутності підсудного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2022 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 04.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року розгляд кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 року за № 0000029 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, постановлено здійснювати за відсутності обвинуваченої в порядку спеціального судового провадження (in absentia).

Отже, розгляд кримінального провадження судом за відсутності ОСОБА_3 здійснювався на підставі прийнятого рішення про спеціальне судове провадження відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Разом з тим, положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними в Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_3 , як підозрюваної та обвинуваченої, на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті чого судом встановлено таке.

Суд вважає, що стороною обвинувачення вжито усіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої на захист з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування.

Під час здійснення судового провадження судом також здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Так, з метою дотримання прав обвинуваченої на захист та доступу до правосуддя, обвинувачена ОСОБА_3 про дату, час та місце судових засідань повідомлялась належним чином відповідно до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України, зокрема, шляхом публікації змісту повісток про виклик та рішень суду в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання шляхом розміщення оголошення на вебпорталі «Судова влада України» та в газеті «Урядовий кур`єр».

До такого висновку дійшов ВС у своїх постановах від 01.04.2021 у справі № 759/2992/17 (провадження № 51-3360км20); від 10.03.2020 у справі № 242/3982/16-к (провадження № 51-7218км18); від 27.10.2021 у справі № 759/7443/17 (провадження № 51-1578км20); від 25.01.2021 у справі № 461/4987/16-к (провадження № 51-1955км20).

Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці ЄСПЛ були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, у судові засідання не з`явилась, незважаючи на судові повістки (оголошення), опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» та оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті суду та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, судом вживались заходи щодо направлення судових повісток на номер телефону, яким користувалась ОСОБА_3 , та який зазначений в матеріалах справи, що є додатковим заходом до основних способів інформування обвинуваченої, передбачених КПК.

Отже, для забезпечення доступу до правосуддя судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_3 в судові засідання - повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_3 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

А тому, зважаючи на специфіку судового провадження (in absentia), судом були вжиті прямо передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо інформування обвинуваченої особи про здійснення кримінального провадження шляхом публікації відповідної інформації в ЗМІ та мережі Інтернет, однак забезпечити явку обвинуваченої до суду вжитими заходами не вдалося. При цьому, з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачена ОСОБА_3 вважається належним чином ознайомленою з її змістом.

Вказана позиція висловлена в Постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 25.04.2024 у справі № 296/8416/21 (провадження № 51-7860км23).

У зв`язку з чим обвинувачена не була допитана судом, тому показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Отже, судом враховано специфіку спеціального судового провадження, зберігаючи неупередженість та безсторонність під час розгляду справи приділено особливе значення охороні прав і законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувалося за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням усіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням установлених законом особливостей, які вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а отже, поріг вимогливості до доказування в такому випадку підвищений.

Вказана позиція висловлена в Постановіколегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 30.05.2024 у справі № 127/26784/22 (провадження № 51-7572км23).

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_3 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньої її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Враховуючи відсутність обвинуваченої та особливості розгляду кримінального провадження за відсутності обвинуваченої в порядку спеціального судового провадження, захисником за призначенням було здійснено захист обвинуваченої ОСОБА_3 .

Так, захисник в судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися зі своєю підзахисною та з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Водночас, захисник належним чином брав участь у реалізації права на захист обвинуваченої під час судового розгляду та висловив свою позицію у даному кримінальному провадженні.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

Також судом приймається до уваги те, що загальновідомими обставинами є те, що 24.02.2022 року збройні сили РФ вторглись на визнану міжнародним співтовариством територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати станом на час ухвалення цього вироку.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року (в редакції від 07.05.2022 року, далі за текстом - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до пункту 7 частини 1статті 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022 року», Щастинський район: 1) Нижньотеплівська сільська територіальна громада; 2) Новоайдарська селищна територіальна громада; 3) Станично-Луганська селищна територіальна громада; 4) Широківська селищна територіальна громада; 5) Щастинська міська територіальна громада, внесено до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та перебувала у ньому протягом всього періоду чинності вказаного наказу, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022.

Відповідно до вказаного наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 року, який є чинним станом на час ухвалення цього вироку, Щастинський район: Новоайдарська селищна територіальна громада ( НОМЕР_1 ); Щастинська міська територіальна громада ( НОМЕР_2 ), також віднесені до тимчасово окупованих територій України.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Новоайдарського районного суду Луганської області. Такі справи визначені за територіальною підсудністю Тернівського міського суду Дніпропетровської області.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Дослідивши наявні у провадженні докази, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, та які узгоджуються між собою, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що знає обвинувачену ОСОБА_3 особисто. Так, обвинувачена після повномасштабного вторгнення на територію України, добровільно зайняла посаду директора в Новоайдарській санаторній школі. Від місцевих мешканців йому відомо, що ОСОБА_3 добровільно очолює школу-інтернат та займає посаду директора. Також, зі слів мешканців та соціальних мереж йому відомо, що діти в закладі навчаються за стандартами навчання рф.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що знає обвинувачену ОСОБА_3 оскільки остання була головою виборчої комісії, де вона також приймала участь. Коли було окуповано смт Новоайдар, обвинувачена почала працювати на посаді директора школи інтернату для дітей на окупованій території, а саме в Новоайдарському санаторному ліцеї. Про те, що ОСОБА_3 зайняла посаду директора їй відомо з телеграм каналів, тому вона підтверджує, що на відеозаписі вона бачила саме ОСОБА_3 , яка є директором школи інтернату в смт Новоайдар.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що знає обвинувачену ОСОБА_3 особисто, яка є депутатом та раніше працювала в Новоайдарській школі. В подальшому ОСОБА_3 на окупованій території в смт Новоайдар погодилась працювати директором в школі інтернаті, де зайняла посаду директора Новоайдарського ліцею інтернату для дітей інвалідів, які там проживають та навчаються. Зазначає, що директор закладу провадить усі заходи передбачені лнр. ОСОБА_3 активно приймає участь в громадському житті закладу, навчання в якому здійснюється за російськими стандартами навчання. Зазначає, що ОСОБА_3 добровільно зайняла посаду наприкінці весни 2022 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що знає обвинувачену ОСОБА_3 , яка стала директором школи інтернату на окупованій території в смт Новоайдар. Зазначає, що обвинувачена мала можливість виїхати з окупованої території. Так, в березні 2022 року вона побачила публікацію в інтернеті про те, що обвинувачена стала директором школи інтернату, де діти навчаються за програмою рф. Також на відео вона бачила, що ОСОБА_3 заставляє дітей працювати з прапорами рф на території інтернату. Крім того, бачила відео щодо святкування 9 травня, нового року в навчальному закладі. Також, вона бачила відео, де ОСОБА_3 їздила на навчання для підвищення кваліфікації в рф. ОСОБА_3 працює директором та в навчальному закладі впроваджує програми навчання рф. До цього вона не займала керівні посади, а була вчителем. Також ОСОБА_3 17.03.2024 року голосувала на виборах як директор.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що знає обвинувачену, яка після окупації залишилась на окупованій території та почала працювати директором Новоайдарської школи. Про це йому стало відомо з відео та публікацій в інтернеті, зокрема з публікацій, де відзначали свято дня прапора рф, та де були присутні діти та особисто директор ОСОБА_3 . Зазначає, що вона як директор забезпечує навчальний процес за програмою навчання рф. Також зазначає, що ОСОБА_3 мала можливість виїхати з окупованої території та посаду директора вона зайняла добровільно. Так, він бачив публікації, де ОСОБА_3 дякувала тамбовській адміністрації за допомогу святкування дня прапора рф; а також де вона займає посаду директора та дякує керівництву за це. Перебуваючи на посаді директора ОСОБА_3 пропагує навчання російською мовою.

Згідно витягу з ЄРДР вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 3 ст. 111-1 КК України за №0000029 від 04.04.2022 року. (т. 3 а.с. 1, 170-171)

Згідно повідомлення про кримінальне правопорушення від 04.04.2022 року начальника Щастинського МРВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькiй та Луганській областях, отримана інформація щодо неправомірних дій громадянки України ОСОБА_3 , яка добровільно перейшла на бік ворога та погодилася співпрацювати з окупаційною владою РФ, та за власною згодою добровільно була призначена на посаду директора т.зв. «Новоайдарської обласної спеціальної школи ЛНР», де надає безпосередню допомогу окупаційним структурам РФ у виконанні організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у вказаному навчальному закладі. (т. 3 а.с. 8-9)

Згідно листа Управління ДМС України в Кіровоградській області від 11.04.2022 року, за обліками ВІС ДМС місце проживання громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , по паспорту серії НОМЕР_3 . виданого 21.08.2001 Новоайдарським РВ УМВС України в Луганській області. За наявними обліками ЄІАС УМП 28.11.2019 ОСОБА_3 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 . Вказані обставини також підтверджуються заявою-анкетою ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 13-15)

Згідно протоколу огляду від 02.05.2022 року та додатку до нього, проведеного за участі спеціаліста ОСОБА_11 , оглянуто публікації, яка розміщена в Телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з темою /мовою оригіналу/ « ІНФОРМАЦІЯ_4 , новым директором при оккупационной власти была назначена ОСОБА_12 », яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_5 о 13-27 год. Наступна публікація на вказаному телеграм-каналі з темою /мовою оригіналу/ «А это новая предательница», розміщена 24.03.2022 року о 13-27 год. Наступна публікація на вказаному телеграм-каналі розміщена 24.03.2022 року о 13-27 год, де наявна фотографія особи жіночої статі, яка відповідно до тексту є ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 40-51)

Постановою прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 09.05.2022 року визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000029 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, за слідчим відділом 3 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях. (т. 3 а.с. 53-54)

Згідно листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 20.07.2022 року, за наявними обліками територіальних органів ДМС України на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.11.2019 року органом видачі 4451 оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 . (т. 3 а.с. 93)

Згідно протоколу огляду від 07.06.2022 року та додатку до нього, проведеного за участі спеціаліста ОСОБА_11 , оглянуто сайт «Вконтакте», а саме сторінка /мовою оригіналу/ «народный совет лнр», на якій розміщено публікацію щодо передачі гуманітарної допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_6 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 дата публікації 30.05.2022 року. Додатком до вказаної публікації є чотири фотографії з особами жіночої та чоловічої статі, а також дітьми (третє фото - стоять дванадцять осіб - зліва особа чоловічої статі, посередині зображено вісім дітей, на задньому плані особа чоловічої статі яка тримає тканину червоного кольору з надписом /мовою оригіналу/ «Всероссийская общественная организация ветеранов «Боевое братство»» та особа жіночої статі зі світлим волоссям, справа особа жіночої статі, яка тримає у лівій руці ємність). (т. 3 а.с. 94-113)

Згідно висновку експерта №77 від 24.06.2022 року проведеної портретної експертизи, вбачається, що: 1. Зображення особи жіночої статі на фотознімку, що міститься в електронному файлі під назвою «SjMOqF5VIzKNKZaqgZbdGuSId1FrAhjPZYyYSffg8G|_kdehw9vKK_NfGuGN9P4_u_c9M7wDTe3mgl7T2DYD5et» формату «jpg», а саме особи жіночої статі, яка розміщена на фотознімку крайньою з правого боку (тримає в руках предмет білого кольору з написами синім кольором), придатне для портретного ідентифікаційного дослідження за ознаками зовнішності. 2. На фотознімку, що міститься в електронному файлі під назвою «SjMOqFSVIzKNKZaqgZbdGuSId1FrAhjPZYyYSffg8G1_kdehw9vKK_NfGuGN9P4_4_C9M7wDTe3mg|7T2DYD5et» формату «jpg», а саме особа жіночої статі, яка розміщена на фотознімку крайньою з правого боку (тримає в руках предмет білого кольору з написами синім кольором) та на фотознімку громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який міститься в електрофотографічній копії заяви-анкети № 16362652 від 19.11.2019 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, наданої на дослідження в якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа. (т. 3 а.с. 118-128)

Постановою прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 23.06.2022 року на підставі п. 20-7 Розділу ІХ «Перехідні положення» КПК України надано тимчасовий доступ до документів (в тому числі електронних документів), а саме: копії паспорту, ідентифікаційного коду, фотознімків ідентифікації чи верифікації клієнта - громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться у володінні АТ «ПРИВАТБАНК», за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01.01.2008 по день надання відповіді, з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). (т. 3 а.с. 129-132)

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.07.2022 року, вбачається, що було вилучено інформацію на електронному носії диску, який упаковано в паперовий конверт білого кольору на який нанесено напис №0009880 от 30.06.2022 вх. 3144996-ВБ КGHO». (т. 3 а.с. 134-136)

Згідно протоколу огляду від 21.06.2022 року та додатку до нього, проведеного за участі спеціаліста ОСОБА_11 , оглянуто Телеграм-канал /мовою оригіналу/ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (посилання на телеграм канал ІНФОРМАЦІЯ_9 ), а саме публікацію з темою /мовою оригіналу/ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », яка розміщена 11.06.2022 року о 09-57 год. У вказаній публікації зазначено інформацію щодо здійснення освітнього процесу на Луганщині та розміщено фотознімки. Додатком до вказаної публікації є шість фотознімків з зображенням осіб на урочистому заході в приміщенні та на вулиці. (т. 3 а.с. 137-162)

Згідно висновку експерта №94 від 16.07.2022 року проведеної портретної експертизи, вбачається, що: 1. Зображення особи жіночої статі на фотознімках, що містяться в електронних файлах під назвами: - « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (особа жіночої статі, знаходиться на сцені, крайня з правої сторони, в довгому платті голубого кольору); - « ІНФОРМАЦІЯ_12 » формату «jpg» (особа жіночої статі, крайня з правої сторони, в довгому платті голубого кольору); - «8b9d5d66-2144-418c-b02f-000110f4984a» формату «.jpg» (особа жіночої статі, на передньому плані, в довгому платті голубого кольору), непридатні для портретного ідентифікаційного дослідження. 2. Відповісти на питання: «2. Одна чи різні особи зображені на фотознімку, що міститься в електронних файлах під назвами: - «5cc7c5ee-aba9-4f11-85b7-ce8d95073d43» формату «jpg» (особа жіночої статі, знаходиться на сцені, крайня з правої сторони, в довгому платті голубого кольору); - « ІНФОРМАЦІЯ_12 » формату «.jpg» (особа жіночої статі, крайня з правої сторони, в довгому платті голубого кольору); - «8b9d5d66-2144-418c-b02f-000110f4984a» формату «.jpg» (особа жіночої статі, на передньому плані, в довгому платті голубого кольору), та на фотознімку громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка міститься в Заяві-анкеті № 16362652 від 19.11.2019 в паперовому форматі надана на дослідження в якості порівняльного матеріалу?» не виявилося можливим, через непридатність для проведення портретного ідентифікаційного дослідження за ознаками зовнішності зображень досліджуваної особи на фотозображеннях, що містяться в електронних файлах під назвами: « ІНФОРМАЦІЯ_11 »; « ІНФОРМАЦІЯ_13 » та « ІНФОРМАЦІЯ_14 а» формату «.jpg» та через непорівнянності важливих характеристик об?єктів дослідження (різне положення порівнюваних обличь при фотозйомці: досліджувані обличчя зображені в три чверті оберти праворуч, пів оберти праворуч та чверть оберти ліворуч, обличчя особи з якою порівнюють - в анфас). (т. 3 а.с. 183-195)

Постановою прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 05.07.2022 року, в кримінальному провадженні №0000029 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_3 оголошено в розшук. (т. 3 а.с. 196-199)

Постановою прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 05.07.2022 року, досудове розслідування кримінального провадження №0000029 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, зупинено. (т. 3 а.с. 201-206)

Постановою прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 26.07.2022 року, досудове розслідування кримінального провадження №0000029 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, відновлено. (т. 3 а.с. 207-209)

Постановою прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 27.07.2022 року, досудове розслідування кримінального провадження №0000029 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, зупинено. (т. 3 а.с. 230-234)

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2022 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 04.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України. (т. 3 а.с. 252-253)

Постановою прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 17.08.2022 року, досудове розслідування кримінального провадження №0000029 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, відновлено. (т. 3 а.с. 254-256)

Згідно протоколу огляду від 10.05.2024 року та додатку до нього, оглянуто публікацію розміщену ІНФОРМАЦІЯ_15 за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_16 В ході огляду вказаної публікації, а саме відеозапису доданого до неї встановлено, що ОСОБА_3 , як директор Новоайдарської санаторної школи-інтернат, надає інтерв`ю. Під час інтерв`ю ОСОБА_3 розповідає про те, що школа здійснює добір учнів, приймають документи на навчання. Також ОСОБА_3 розповідає про те, що школі необхідні російські підручники, проте вони вже їх замовили. Зокрема, ОСОБА_3 вказала на те, що школі необхідна ще російська література художня, оскільки підручники, що залишились, вони на українській мові. (т. 4 а.с. 43-46)

Згідно протоколу огляду від 10.05.2024 року та додатку до нього, оглянуто публікацію розміщену ІНФОРМАЦІЯ_17 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_16 , де міститься інформація про те, що в Новоайдарській санаторній школі-інтернат було проведено флешмоб, де приймали участь учні школи та директор ОСОБА_3 . В ході вказаного флешмобу, який присвячений дню прапору росії, учні разом з ОСОБА_3 та депутатом Тамбовської міської думи станцювали з прапором росії в руках. (т. 4 а.с. 47-50)

Згідно протоколу огляду від 08.05.2024 року та додатку до нього, оглянуто сайт т.зв. /мовою оригіналу/ «Министерство образования и науки луганской народной республики» де мається документ /мовою оригіналу/ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », який видано 13.06.2023 року, де визначено, що Міністерство являється виконавчим органом лнр, яке здійснює державне управління та контроль у сфері освіти, наукової та науково-технічної діяльності, взаємодію з освітніми та науковими організаціями, розташованими на території лнр, та реалізуючим окремі державні повноваження російської федераціїу сфері освіти у відповідності з федеральним законом від 29.12.2012 № 273-ФЗ /мовою оригіналу/ «Об образовании в российской федерации». Також, вбачається, що серед переліку освітніх закладів інтернатного типу, наявне /мовою оригіналу/ «Государственное общеобразовательное учреждение Луганской Народной Республики Новоайдарская санаторная школа-интернат», яка розташована за адресою: « АДРЕСА_4 », керівник ОСОБА_3 (т. 4 а.с. 51-81)

Згідно протоколу огляду від 10.05.2024 року та додатку до нього, оглянуто веб-сайт /мовою оригіналу/ Государственное бюджетное общеобразовательное учреждение Луганской Народной Республики " ІНФОРМАЦІЯ_19 "» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_20 , де вбачаються відомості, які свідчать про зайняття посади директора ОСОБА_3 відповідно до Статуту ДОЗ днр « ІНФОРМАЦІЯ_21 », яка призначається на посаду у порядку, передбаченому законодавством ЛНР. Також, наявний документ /мовою оригіналу/ «Министерство образования и науки луганской народной республики, Приказ, 19 апреля 2022 год, № 294-од. Луганск, Об утверждении Устава Государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной республики «Новоайдарская санаторная школа-интернат»». Відповідно до вказаного наказу встановлено, що міністерством освіти і науки лнр затверджено статут державного загальноосвітнього закладу Луганської народної республіки « ІНФОРМАЦІЯ_21 ». Також, наявний документ /мовою оригіналу/ «Положение о регламенте работы детей и педагогов в сети интернет Государственное общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Новоайдарская санаторная школа-интернат», який затверджений ОСОБА_3 (т. 4 а.с. 82-140)

Згідно протоколу огляду від 11.05.2024 року та додатку до нього, оглянуто веб-сайт /мовою оригіналу/ Государственное бюджетное общеобразовательное учреждение Луганской Народной Республики "НОВОАЙДАРСКАЯ САНАТОРНАЯ ШКОЛА-ИНТЕРНАТ"» де наявні наступні документи. Так, наявний документ /мовою оригіналу/ «Положение об официальном сайте Государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Новоайдарская санаторная школа-интернат», який затверджений ОСОБА_3 . Також, вбачається документ /мовою оригіналу/ «Положение об общешкольном родительском собрании Государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Новоайдарская санаторная школа-интернат», який затверджений ОСОБА_3 . Також, наявний документ /мовою оригіналу/ «Положение об єдином орфографическом режиме Государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Новоайдарская санаторная школа-интернат», який затверджений ОСОБА_3 . Крім того, наявний документ /мовою оригіналу/ «Учебный план на учебный период с 01.09.2022 по 26.05.2023 год Государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Новоайдарская санаторная школа-интернат», який затверджений ОСОБА_3 , та в якому серед перелічених освітних областей відсутня українська мова та література. Також, наявний документ /мовою оригіналу/ «Робочая программа (ID 2604626) ученого предмета «Русский язык» для обучающихся 1 класса», який затверджений ОСОБА_3 (т. 4 а.с. 141-216)

Згідно протоколу огляду від 10.05.2024 року та додатку до нього, оглянуто публікацію розміщену ІНФОРМАЦІЯ_22 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_16 , де наявна інформація про те, що в Новоайдарській санаторній школі-інтернат пройшло вручення атестатів та директор школи ОСОБА_3 привітала випускників та вручила їм атестати. (т. 4 а.с. 217-222)

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Колабораційна діяльність (ст. 111-1 КК України) - це злочин проти основ національної безпеки України. Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень характеризується прямим або непрямим умислом.

Державою-агресором за загальним визначенням є країна, яка першою застосовує збройну силу проти іншої країни, тобто тим самим вчиняє агресію. Державою-агресором може бути визнана не лише одна країна, а група країн, в т.ч. пов`язаних між собою угодами про військову допомогу.

При кваліфікації злочинів за ст.111-1 КК державою-агресором наразі вважається РФ. При цьому враховуються, зокрема, постанова Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить їх достовірними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та в повній мірі поза розумним сумнівом доводять факт того, що ОСОБА_3 , яка будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт Новоайдар, добровільно зайняла посаду директора в закладі освіти держави-агресора так званого «Держаний загальноосвітній заклад луганської народної республіки «Новоайдарська санаторна школа-інтернат», що здійснює освітню діяльність, та перебуваючи на посаді директора, вчиняє дії з метою здійснення пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлювала факт збройної агресії з боку РФ та окупації території України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, тому реалізуючи свій злочинний умисел, пішла на співпрацю з окупаційними військами РФ та представниками так званої «ЛНР», враховуючи характер її дій, їх послідовність та тривалість свідчить про невимушеність поведінки ОСОБА_3 , відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності її дій та відповідно добровільності зайняття нею посади в закладі освіти окупаційної влади в тимчасово окупованому смт Новоайдар Щастинського району Луганської області.

А відтак, вказані обставини доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченої ОСОБА_3 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

Вищевказані показання свідків та письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Даючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачена винна у здійсненні громадянином України пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України, уникненню відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України, а також здійсненні дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, та її дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини кримінального правопорушення, тяжкість його наслідків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 111-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також особи обвинуваченої, яка раніше не судима.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, з урахуванням ст. 337 КПК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 свідчить про неможливість застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Слід також зазначити, що значну роль у формуванні та збереженні ідентичності дитини відіграє саме освіта, через яку здійснюється безпосередній вплив на становлення та розвиток світоглядних уявлень, національної та правової ідентичності, громадянської позиції, ставлення до своєї держави та надбань її народу тощо. А системний підхід російської влади до впровадження власної освіти спрямований, у тому числі, на викоріння української ідентичності дітей, здійснення освітнього процесу передбачається повністю за російським стандартами, російською мовою та включає потужну пропагандистську складову, що має на меті «денацифікувати» українських дітей та сформувати державі-агресору світогляд.

Також, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, вчинення дій, спрямованих проти основ національної безпеки, в умовах воєнного стану, вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у навчальному закладі, які спрямовані на викривлення історії, ідентифікації дітей як українців, знищення національної свідомості та ідентичності неповнолітніх та малолітніх, що є вкрай вразливою категорією населення, наслідки для України, що настануть в майбутньому у зв`язку з її незаконною діяльністю на тимчасово окупованій території, які спрямовані на знищення національної ідентичності українських дітей, викривлення фактів про агресивну війну РФ проти України, та історичну роль українського народу в цілому.

Отже, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила злочин проти основ національної безпеки України, що становить велику суспільну небезпеку, здійснювала дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти у період воєнного стану, чим спричинила вкрай негативні наслідки для впровадження повноцінного освітнього процесу в Україні.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинила злочин проти основ національної безпеки України, що становить велику суспільну небезпеку; здійснювала дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти у період воєнного стану, а тому основне покарання повинно відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання й повинно сприяти виправленню засудженої та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 20.01.2024 року по справі №183/184/23.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 неможливе без її ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст.111-1 КК України.

За таких обставин суд вважає, що призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_3 , додаткового покарання яке є обов?язковим у санкції статті, у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, органах місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, у тому числі у сфері освіти, а також в закладах освіти незалежно від типів та форм власності.

При прийнятті рішення суд також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

В даному випадку буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні.

Прокурор заявив клопотання про залишення без змін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2022 року обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, отже вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити незмінним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки шість місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, органах місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, у тому числі у сфері освіти, а також в закладах освіти незалежно від типів та форм власності строком на 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою раніше обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати пов`язані:

-з проведенням судової портретної експертизи, оформленої висновком експерта №77 від 24.06.2022 року, в сумі 4530 грн. 48 коп. на користь держави. Призначення платежу: Оплата за судову експертизу відповідно до висновку №77 від 24.06.2022 року).

-з проведенням судової портретної експертизи, оформленої висновком експерта №94 від 16.07.2022 року, в сумі 4530 грн. 48 коп. на користь держави. Призначення платежу: Оплата за судову експертизу відповідно до висновку №94 від 16.07.2022 року).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Копію вироку для вручення обвинуваченій видати захиснику.

Інформацію про ухвалення вироку розмістити у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1