У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2024 року щодо засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючого покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2024 року задоволено подання начальника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення. Засудженого ОСОБА_6 звільнено з Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» від відбування покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 за ст. 185 ч. 4 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор зазначив, що судом не надано правової оцінки та не досліджено в судовому засіданні наявність або відсутність правових підстав для звільнення від покарання за злочини, вчинені ОСОБА_6 до постановлення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022, оскільки вказаним вироком врахований вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2022. На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022, частково приєднано покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2022, яким враховано вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2020, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яка не може бути декриміналізована.

Звертає увагу, що судом не досліджувалися вироки Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 та від 18.07.2022, та призначені цими вироками покарання, а засудженого ОСОБА_6 звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 за одним епізодом крадіжки, хоча цим вироком покарання засудженому ОСОБА_6 було призначено з урахуванням покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 із застосуванням ст. 71 КК України

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання начальника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Згідно вироку, ОСОБА_6 вчинив крадіжку1 5.08.2022 на суму 1 182 грн 20 к.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна». Зокрема, у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2022 році 2 481 грн. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи суму крадіжки станом 2022 рік, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як передбачено ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При постановленні ухвали зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У зв`язку з вказаними змінами у законодавстві, начальник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше судимий:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строк на 3 роки;

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 25.05.2020, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 18.07.2022, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На даний час, засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року.

Згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 18.07.2022, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Зі змісту вищезазначеного вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинив 15 серпня 2022 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 481 грн (1 240,50х2=2 481).

Як убачається зі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження, діями ОСОБА_6 було заподіяно майнову шкоду ТОВ «Сільпо-Фуд» у розмірі 1 182 грн.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_6 майна становила 1 182 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення засудженого від відбування покарання, не дослідив та не врахував попередні вироки Суворовського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року та 18 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 , їх копії навіть не долучені до матеріалів судового провадження.

За такого, судом прийнято передчасне рішення, оскільки суд першої інстанції не надав правової оцінки та не дослідив в судовому засіданні наявність або відсутність правових підстав для звільнення засудженого від покарання за злочини, вчинені засудженим ОСОБА_8 до постановлення вироку від 07.09.2022.

Відтак, висновки суду першої інстанції про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, не ґрунтується на вимогах закону та судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, з урахуванням доводів апеляційної скарги, необхідно усунути вказані в ухвалі порушення, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 413, 415, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3