Справа № 373/874/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав подання в.о.начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року в.о. начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.11.2023, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

У поданні зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Цим законом внесено зміни до ст.51 КУпАП, згідно з яким викрадення чужого майна шляхом крадіжки, щахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, відповідно до ч.2 ст.74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.11.2023 ОСОБА_4 вчинила правопорушення 30.04.2023. Станом на 01.01.2023 сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становила 2684 грн. Сума заподіяних збитків, завданих станом на момент вчинення діяння, становить менше 2684 грн, а саме 544 грн 30 коп.

З врахуванням викладеного, просила звільнити ОСОБА_4 від покарання як особу, засуджену за діяння, караність якого законом усунена.

Представник Бориспільського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_3 у своїй заяві до суду подання підтримала, просила його задовольнити та розглянути клопотання без її участі.

Прокурор Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні просила звільнити її від покарання.

Вивчивши матеріали за поданням, вислухавши пояснення прокурора та засудженої, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.11.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк терміном на 2 роки. На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_4 судом покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, ст.51 КУпАП викладено у новій редакції, згідно з якою максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з вироком кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила у квітні 2023 року. Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50% від його розміру складали 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн (1342*2=2684).

Діями ОСОБА_4 ТОВ «АТБ-Маркет» було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 544 грн 30 коп.

Враховуючи те, що вартість майна, яким заволоділа ОСОБА_4 шляхом таємного викрадення становить 544 грн 30 коп., і ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчинене нею діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених частиною 2 статті 74 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України встановлено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ч.2 ст.74 КК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання в.о. начальника Бориспільського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, як особу, засуджену за діяння, караність якого законом усунена.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1