Справа № 211/1255/24
Провадження № 1-кп/211/365/24
У Х В А Л А

іменем України

про продовження запобіжного заходу

04 вересня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000012 від 04.01.2024 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:

в провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за за №00000 від 04.01.2024 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

02 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання від прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що до спливу строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. тому з метою попередження ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КК України, а саме: можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, просила обрати домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, характер правопорушення та наслідки, стадію судового розгляду, суд вважає, що ризики, заявлені прокурором наразі є доведеними, підтверджується зокрема тим, що обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а отже залишаючись на свободі обвинувачений може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини у свої сукупності свідчать про наявність ризиків визначених в ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

При цьому, враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 02 листопада 2024 року включно.

Визначати заставу у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 коп., в разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_5 запобіжний захід - заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1