У Х В А Л А

іменем України

23 жовтня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0005839, що надійшли з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, є громадянином України, має середню освіту, проходить військову службу за мобілізацією на посаді номера обслуги 1 мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у самовільному залишенні військової частини, тривалістю понад три доби, за наступних обставин:

09.03.2023 ОСОБА_4 зараховано наказом командира військової частини НОМЕР_2 за мобілізацією та призначено на посаду номера обслуги 1 мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил країни, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. ст. 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким внесено часткову зміну до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно частини 2 ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Так, ОСОБА_4 , який проходив військову службу за мобілізацією на посаді номера обслуги 1 мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20.06.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент знаходилась у АДРЕСА_2 .

Доводячи свій умисел до кінця ОСОБА_4 в період з 20.06.2024 по 03.10.2024, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, до 03.10.2024, коли ОСОБА_4 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 .

За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд з 20.06.2024 по 03.10.2024, чим вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, 03.10.2024 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, а також надходження 09.10.2024 на адресу Харківської спеціалізованої прокуратури письмової згоди командира (начальника) військової частини НОМЕР_3 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, на підставі положень ч. 2 ст. 286 КПК України, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, закрити кримінальне провадження, зобов`язати після набрання ухваллю законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі, зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язати його прибути у визначений строк до в/ч НОМЕР_3 , а також зобов`язати командира вказаної військової частини поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він раніше не судимий, виявив бажання продовжити військову службу. Пояснив, що на час судового розгляду він перебуває у в/ч НОМЕР_3 та після поновлення на військовій службі буде переводитися до в/ч НОМЕР_4 .

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Так, 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на цей час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зазначені у клопотанні дії підозрюваного ОСОБА_4 щодо самовільного залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, належить кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України.

Частиною 5 ст. 401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Із письмової згоди, яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 вбачається, що командування військової частини НОМЕР_3 надає письмову згоду на продовження військової служби солдату ОСОБА_4 , з наступним призначенням його на посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_3 (а. п. 8).

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, визнав себе винуватим та у вчиненому розкаявся, став на шлях виправлення. Командир військової частини НОМЕР_3 надав згоду на продовження несення ним військової служби у складі вказаної військової частини.

Погоджуючись із закриттям кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, підозрюваний повідомив, що він розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Відповідно до абз. 12 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Під час підготовчого судового засідання, встановлено наявність усіх передбачених законом обставин для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 284, статтями 286, 288, 314, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, передбаченому частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.

2. Закрити кримінальне провадження № 0005839 за підозрою ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

3. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

4. Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

5. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1