Справа № 953/274/24
н/п 1-кс/953/591/24
"23" липня 2024 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Вказане клопотання відповідно до вимог ст. 188 КПК України подано одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2024 року наданий дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Термін дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначений до 18 липня 2024 року.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя дослідивши матеріали та заяву слідчого про залишення клопотання без розгляду дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Правилами ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень ст. 26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що звертатися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є правом сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, в тому числі і принцип аналогії закону.
Відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Положеннями КПК України не врегульовано наслідки відмови слідчого, прокурора від поданого ними клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або залишення без розгляду. Водночас, враховуючи, що використання слідчим, прокурором їх прав, наданих чинним законодавством України, у тому числі прав, передбачених КПК України, є їх правом, відмова від поданого клопотання або залишення без розгляду за їх заявою чи клопотанням не призводить до порушення їх прав та інтересів та не порушує прав та інтересів інших осіб.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без розгляду, оскільки слідчий скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 26, 188, 189, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 о