печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту та визначення порядку зберігання речових доказів, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання Начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000840 від 03.07.2024 та передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління в порядку та на умовах передбачених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» судно (яхту) ROYAL ROМANCE, 2015 року випуску (type of ship: houseboat, ІМО number: НОМЕР_1 , Call sign: ZGEX4, MMSI: НОМЕР_2 , Flag: Cayman Islands), яке перебуває у порту м. Трогір (Хорватія).

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000840 від 03.07.2024 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування перевіряються обставини можливого незаконного набуття та відчуження колишнім народним депутатом України ОСОБА_4 та членами його родини яхти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка до 2021 року належала компанії «FREGATA MARINE LTD» (бенефіціарний власник дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ) у подальшому право власності перейшло до компаній «LANELIA HOLDINGS LTD».

Так, 31.03.2021 право власності на яхту «ROYAL ROMANCE» від компанії «FREGATA MARINE LTD» (Маршалові Острови), кінцевим бенефіціарним власником якої, згідно декларації ОСОБА_4 , була його дружина - ОСОБА_5 , перейшло до компанії «LANELIA HOLDINGS LTD» (Маршалові Острови).

Яхта «ROYAL ROMANCE» реалізована компанією «FREGATA MARINE LTD», Маршалові Острови (власник яхти до 31.03.2021) на користь компанії «LANELIA HOLDINGS LTD», Маршалові Острови (власник яхти з 31.03.2021) на підставі меморандуму про угоду від 01.03.2021, згідно якого: вартість яхти - 130 000 000,00 Євро; місце укладання угоди - LIMASSOL, CYPRUS; місце доставки яхти - MONAСO.

Продаж яхти здійснено відповідно до 4 SWIFT-повідомлень щодо переказу 25.03.2021 та 31.03.2021 з рахунку № НОМЕР_3 , відкритого компанією «IMANICO ENTERPRISES LTD» (Кіпр) в «Credit Bank of Moscow» (росія), на рахунок № НОМЕР_4 , відкритий компанією «FREGATA MARINE LTD» (Маршалові острови) в тому ж російському банку, грошових коштів на загальну суму 130,00 млн Євро, з призначенням платежу «prepayment under memorandum of agreement dated 1 March 2021».

Кінцевим бенефіціарним власником компанії «LANELIA HOLDING LTD» ( ОСОБА_6 ) через компанію «IMANICO ENTERPRISES LTD» (Кіпр) є громадянин російської федерації ОСОБА_7 , який згідно інформації з відкритих джерел, пов`язаний діловими зв`язками з ОСОБА_4 (в т.ч. через брата ОСОБА_8 ).

Згідно угоди від 02.02.2021, укладеної між «IMANICO ENTERPRISES LTD» (Кіпр), в якості «бенефіціара» з однієї сторони, та MARINA PANTELI ( ОСОБА_9 ) (директор « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Маршалові Острови), в якості «довіреної особи» з іншої, зазначений «бенефіціар» є власником 100% акцій компанії «LANELIA HOLDING LTD» (Маршалові Острови).

Таким чином, зважаючи на те, що бенефіціарне володіння яхтою

« ІНФОРМАЦІЯ_1 » перейшло від ОСОБА_5 до пов`язаного з ОСОБА_4 (в т.ч. через брата ОСОБА_8 ) громадянина російської федерації ОСОБА_7 , купівля-продаж яхти носила формальний характер з метою приховування «нових» реальних власників яхти (подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ).

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що компанією «FREGATA MARINE LTD» в 2011 році куплено яхту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Представником власника є юридична фірма в Лондоні, розрахунок, в свою чергу, здійснювався через траст на Кіпрі. Ціна продажу зазначеної яхти становить 143 млн Євро, походження яких не встановлено.

Розрахунок за яхту компанією «FREGATA MARINE LTD», здійснювався шляхом перерахування 19.10.2011, 20.12.2011, 08.03.2013, 13.08.2013 та 25.10.2013 з рахунку № НОМЕР_5 , коштів на загальну суму 143 390 000,00 Євро, на рахунок НОМЕР_6 , компанії

« ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Встановлено, що на даний час судно (яхта) «ROYAL ROМANCE», 2015 року випуску (type of ship: houseboat, ІМО number: НОМЕР_1 , Call sign: ZGEX4, MMSI: НОМЕР_2 , Flag: Cayman Islands), перебуває у порту м. Трогір (Хорватія).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.02.2021 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних і економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» проти ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_5 запроваджено санкції.

Враховуючи, що 31.03.2021 право власності на судно (яхту) «ROYAL ROМANCE», 2015 року випуску (type of ship: НОМЕР_7 , ІМО number: НОМЕР_1 , Call sign: ZGEX4, MMSI: НОМЕР_2 , Flag: Cayman Islands) перереєстровано на іншу юридичну особунерезидента «LANELIA HOLDINGS LTD» (Trust Соmpаnу Соmрlех, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro МН 96960, Marshall Islands), зазначені дії можуть бути, спрямованими на унеможливлення розшуку вказаного рухомого майна та виконання щодо нього передбаченого Законом України «Про санкції» обмежувального заходу блокування активів - тимчасового обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном.

Зазначене рухоме майно має ознаки, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України (одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна), а тому відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України може бути примусово безоплатно вилучено за рішенням суду у власність держави (спеціальна конфіскація).

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 18.07.2024 судно (яхту) «ROYAL ROМANCE», 2015 року випуску (type of ship: НОМЕР_7 , ІМО number: НОМЕР_1 , Call sign: ZGEX4, MMSI: НОМЕР_2 , Flag: Cayman Islands), яка належить компанії «LANELIA HOLDINGS LTD» (Trust Соmpаnу Соmрlех, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro МН 96960, Marshall Islands), яка придбана за 130 000 000,00 Євро визнано речовим доказом у кримінальному проваджені, оскільки воно є матеріальним об`єктом, набутим кримінально-протиправним шляхом, отриманим юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В теперішній час є велика ймовірність продовження незаконних дій з вказаним рухомим майном шляхом його подальшого відчуження, знищення та пошкодження.

Санкція інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно із ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

В ч. 7 ст. 100 КПК України говориться, що у випадках, передбачених п. п. 2, 4 та абзацом сьомим ч. 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-173 цього Кодексу.

У відповідності ч.1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Повноваження Національного агентства з управління арештованим (до конфіскації) майном визначені ст.ст. 1, 9, 10, 19-24 Закону та ст. 100 КПК України.

Так, в управління Національному агентству можуть передаватись лише активи, які відповідають наступним умовам: вони визнані речовим доказом; на них накладено арешт у кримінальному провадженні; арешт має передбачати заборону розпорядження (обов`язково), або користування майном (бажано); їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; це не завдає шкоди кримінальному провадженню.

У ст. 19 Закону визначено дві альтернативні підстави передання активів в управління Національному агентству: ухвала слідчого судді, суду про передання активів в управління Національному агентству; згода власника активів на їх передання в управління Національному агентству.

За змістом ст.ст. 19-24 Закону Національне агентство самостійно не здійснює управління активами (інакше як у спосіб їх реалізації). У разі передання Національним агентством активу в управління професійному управителеві за договором, послуги з такого управління можуть бути оплачені виключно з доходів від управління (ч.ч. 2, 3 ст. 21 Закону).

Таким чином, за загальним правилом, управління за Законом у спосіб передання активу в управління за договором управителеві є можливим, якщо таке управління здатне приносити дохід.

За таких обставин, Закон не передбачає можливості управління майном, як Національним агентством самостійно, так і обраним ним управителем за договором, укладеного відповідно до глави 70 ЦК України з урахуванням особливостей, визначених Законом, у спосіб суто його зберігання (оскільки зберігання призводить лише до витрат без одержання доходів). При цьому, Національне агентство може організувати деякі заходи зі зберігання арештованого майна, але лише для цілей подальшого передання такого майна в управління професійному управителеві і лише на строк, необхідний для організації такого передання в управління, а також, таке тимчасове (короткотермінове) зберігання не може передбачати витрачання коштів Державного бюджету України.

Згідно з Законом головна мета діяльності Національного агентства за напрямком управління майном - забезпечувати (генерувати) надходження до Державного бюджету України, а не видатки з нього.

Саме тому, Національне агентство не має повноважень та прав витрачати кошти Державного бюджету України і самостійно організовувати охорону, відповідальне зберігання, обслуговування, підтримання у належному стані, оперативно управляти та вчиняти інші дії стосовно активів окрім їх передачі для реалізації або в управління за договором. Натомість, відповідні заходи можуть організовуватися управителем відібраним у порядку, встановленому Законом, і оплачуватися виключно з доходів від управління, які отримуються управителем в процесі комерційного використання активу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 Закону Національне агентство здійснює заходи з проведення оцінки активів (п.п. 3, 4). У зв`язку з чим, обов`язково отримавши в управління майно Національне агентство першочергово проводить його оцінку (встановлює ринкову вартість).

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Виходячи з системного аналізу приписів ст. 2 КПК України, ст.ст. 170-173 КПК України, основною метою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні є забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень, насамперед корупційних, через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких переваг внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.

Незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження арештованого майна ускладнить або зробить неможливим (втрата, погіршення фізичного стану майна, зменшення його економічної вартості) застосування негативних наслідків у разі винесення обвинувального вироку, а у разі винесення виправдувального вироку може стати порушенням прав осіб у вигляді втрати вартості майна за час його перебування під арештом, що в обох випадках унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Окрім цього, враховуючи положення ст. 24 Закону, надходження в результаті вжиття заходів щодо управління арештованим майном (його реалізації), сприятимуть наповненню державного бюджету, відтак застосування відповідних заходів обумовлено захистом економічних інтересів Держави.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та відповідно до ст. 100 КПК України передати їх в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170-173, 175, 234-235, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту та визначення порядку зберігання речових доказів - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000840 від 03.07.2024 на майно із забороною права відчуження, розпорядження та користування таким майном, а також проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій, а саме на майно юридичної особи-нерезидента «LANELIA HOLDINGS LTD» (Trust Соmpаnу Соmрlех, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro МН 96960, Marshall Islands), а саме: судно (яхту) «ROYAL ROМANCE», 2015 року випуску (type of ship: houseboat, ІМО number: НОМЕР_1 , Call sign: ZGEX4, MMSI: НОМЕР_2 , Flag: Cayman Islands), яке перебуває у порту м. Трогір (Хорватія).

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління в порядку та на умовах передбачених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» судно (яхту) ROYAL ROМANCE, 2015 року випуску (type of ship: houseboat, ІМО number: НОМЕР_1 , Call sign: ZGEX4, MMSI: НОМЕР_2 , Flag: Cayman Islands), яке перебуває у порту м. Трогір (Хорватія).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює нагляд у кримінальному провадженні № 0000840 від 03.07.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1