1-кп/205/1033/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001165 від 24 серпня 2024 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, українця, із середньо - технічною освітою, одруженого, працюючого ТОВ «Алю Макс Дніпро» оператором, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

23 серпня 2024 року близько 15:07 годин ОСОБА_3 перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , побачив під стіною шахти ліфту, телевізор «DEX»LCD TV LT-3251SN- НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , та в нього виник кримінально протиправний умисел направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану.

23 серпня 2024 року, близько 15:13 год ОСОБА_3 перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, взяв телевізор марки «DEX» LCD TV LT-3251SN- НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , та переніс його до квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_6 , де залишив на зберігання, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3343, 33 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого:

- ст. 185 ч.4 КК України, оскільки він умисно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле. Підтвердив обставини кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що він прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає в квартирі АДРЕСА_4 . На першому поверсі під`їзду, він побачив телевізор, що стояв понад стіною, та вирішив що вказаний телевізор нікому не належить. Забрав телевізор, заніс його в квартиру до свого знайомого, який проживає на сьомому поверсі вказаного будинку. У скоєному щиро кається, просить суд строго його не наказувати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Положеннями ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі зазначеної норми процесуального закону, повинен роз`яснити суть даної норми, при цьому не обмежитися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їх позицій (Постанова ККС ВС від 03.08.2023 у справі №281/181/21).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та вважає за необхідне обмежить дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, суд, допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суд про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (краджіка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд, відповідно до положень ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, однак тяжких наслідків від його дій не настало, викрадене майно повернуто потерпілій, свою провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

За таких даних про особу обвинуваченого, обставин скоєного кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в розмірі передбаченому санкцією статті кримінального закону, із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі винного.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ст.ст.124-126 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3063 в розмірі 200,00 гривень.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3063 від 26 серпня 2024 року в розмірі 200,00 гривень.

Речові докази:

- телевізор марки «DEX» LCD TV LT-3251SN-LT, чорного кольору, який було передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити в її розпорядженні як належне їй майно.

- кофту камуфльованого кольору з капюшоном на змійці, що згідно квитанції № 5096 зберігається в камері зберігання ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1