У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

У С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні засуджений підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» підтримав клопотання засудженого.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в судовому засіданні клопотання підтримав та просив звільнити засудженого від покарання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 26.12.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.

Окрім цього, ОСОБА_5 засуджений вироком Святошинського районного суду м.Києва від 03.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 26.12.2022, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. Вирок набрав законної сили 03.04.2023. За вироком суду подія відбулась у 2022 році, вартість викраденого майна 564,00 грн.

Окрім цього, ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. Вирок набрав законної сили 13.11.2023. За вироком суду події відбувались у 2021 році, вартість викраденого майна по епізодам за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України становить 268,48 грн, 264,00 грн, 264 грн, 250,16 грн, 250,16 грн, 250,16 грн, 288 грн, 395,41 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481,00 грн.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення, а саме станом на 2021 рік понад 2270,00 грн, на 2022 рік 2481 грн.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст.74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

З огляду на викладене, крадіжка, скоєна ОСОБА_5 22.07.2022 зі спричиненням матеріальної шкоди потерпілому у сумі 564,00 грн, за вчинення якої його було засуджено вироком Святошинського районного суду м.Києва від 03.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість цього майна не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння яким наразі передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Оскільки остаточне покарання ОСОБА_5 за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 03.03.2023 призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням покарання, призначеного цим вироком за ч.4 ст.185 КК України, від якого ОСОБА_5 звільняється у зв`язку з усуненням караності діяння, то належить вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 26.12.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.

Окрім цього, крадіжки та замах на крадіжку ОСОБА_5 майна вартістю 268,48 грн, 264,00 грн, 264 грн, 250,16 грн, 250,16 грн, 250,16 грн, 288 грн, 395,41 грн, за вчинення яких його засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 за ч. ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість цього майна не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння яким наразі передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Оскільки остаточне покарання ОСОБА_5 за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 призначено на підставі ч.1 ст.70 КК України з урахуванням покарання, призначеного цим вироком за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі стоком 1 (один) рік та за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, від якого ОСОБА_5 звільняється у зв`язку з усуненням караності діяння, то належить вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України (за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим) до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

При цьому, оскільки кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_6 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 вчинені до ухвалення вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 26.12.2022, то належить вважати ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України (за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 26.12.2022) остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд вважає клопотання засудженого про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м.Києва від 03.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 26.12.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України (за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим) до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України (за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.03.2023 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 26.12.2022) остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого протягом семи днів, з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 05.11.2024 о 08:40.

Суддя: ОСОБА_1