Справа № 740/4322/24
Провадження № 1-кс/740/756/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000528 від 13.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, а саме з автомобіля марки «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_4 (адреса проживання АДРЕСА_1 ).

Подане клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 17.06.2024 у справі № 740/3719/24, провадження № 1-кс/740/580/24, накладено арешт у тому числі на вищевказаний автомобіль для забезпечення збереження речового доказу.

Вважає, що арешт накладений на транспортний засіб підлягає скасуванню, так як у кримінальному провадженні за № 0000528 від 13.07.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_4 , та власник автомобіля «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 в статусі підозрюваних, обвинувачених або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, не перебувають. На автомобілі «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 , відсутні будь-які сліди, що можуть бути використані при проведенні автотехнічної експертизи на предмет визначення технічної справності вказаного транспортного засобу, що не буде мати ніякого доказового значення, оскільки зіткнення вказаних транспортних засобів не відбулося, ця обставина вже встановлена органом досудового розслідування, оскільки водій автомобіля марки «Audi 100», р.н. НОМЕР_3 , не впорався з керуванням внаслідок чого сталася ДТП.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання в його відсутність, вимоги клопотання просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання в його відсутність, не заперечував проти задоволення клопотання в частині скасування заборони користуватися майном. Заперечував щодо скасування заборони розпорядження і відчуження майна.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши матеріали за клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2024 накладено арешт зокрема на автомобіль «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_4 (адреса проживання АДРЕСА_1 ).

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В силу ст.41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Слідчий суддя звертає увагу, що автомобіль Citroen Berlingo, р.н. НОМЕР_1 , механічних пошкоджень не отримав, факт його можливої причетності до дорожньо-транспортної пригоди лише встановлюється. Разом з тим, за відсутності механічних пошкоджень, даний транспортний засіб не є матеріальним об`єктоми, який зберіг на собі сліди злочину, та які можуть бути використані для доведення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності на арештований автомобіль, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що слід частково скасувати арешт з автомобіля.

Керуючись ст.ст. 169, 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, задовольнити частково.

Частково скасувати арешт з автомобіля марки «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_4 (адреса проживання АДРЕСА_1 ), накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.07.2024, скасувавши заборону користування, розпорядження вказаними автомобілем, залишивши до скасування у встановленому КПК України порядку позбавлення права на відчуження (визначення юридичної долі) зазначеного майна.

Повернути автомобіль марки «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1