Справа № 598/2447/24
провадження № 1-в/598/314/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Берегове Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої:

- вироком Ковельського міського суду Волинської області від 12 лютого 2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі;

- вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 квітня 2023 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 05 років позбавлення волі,

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_4 у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Представник державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» та засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких просять проводити розгляд даного клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення входячи із наступного.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року за ч.2 ст.185 КК України до 02 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 квітня 2023 року, остаточно призначено покарання у виді 05 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 27 травня 2024 року.

Початок строку відбування покарання 25 березня 2023 року.

Кінець строку відбування покарання 25 березня 2028 року.

Засуджена на даний час відбуває покарання в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподатковуваний мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 гривні (2684 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2682 гривні (1342 грн. х 2 = 2684 грн.).

Згідно вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 квітня 2023 року ОСОБА_4 25 березня 2023 року вчинила замах на таємне викрадення грошових коштів на суму 34570 гривень, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2684 гривні).

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2020 року складав 1051 гривню (2102 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2102 гривні (1051 грн. х 2 = 2102 грн.).

Відповідно до вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року ОСОБА_4 26 вересня 2020 року таємно викрала грошові кошти на суму 2136 гривень, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2102 гривень).

Отже, на засуджену ОСОБА_4 не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати при умові, що вартість викраденого на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд приходиться до висновку що слід відмовити у задоволенні клопотання про звільнення засудженої ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив :

Відмовити у задоволенні клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) про звільнення засудженої ОСОБА_4 від покарання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду складена, підписана і проголошена 13 листопада 2024 року.

СУДДЯ : ОСОБА_5