ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 вересня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2024 року про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на домашній арешт, постановлену у порядку ст. 331 КПК України, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на домашній арешт.

Змінено обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце проживання у період доби з 22:00 години до 06:00 години, строком на два місяці, а саме до 31 жовтня 2024 року, та покладено на нього наступні обов`язки: - прибувати до суду за першою вимогою в робочий час доби з 09 год 00 хв. до 18 год 00 хв.; - не відлучатися із місця фактичного проживання: за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду в період часу доби з 22:00 год до 06:00 год; - не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснено обвинуваченому, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати. Постановити нову ухвалу, якою залишити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 у виді особистого зобов`язання.

ЄУНСС: 724/1901/24 Головуючий у судді І інстанції: ОСОБА_5

НП: 11-кп/822/344/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вивчивши матеріали провадження, приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одною з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Приписами ч. 4 ст. 399 КПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Частина 1 статті 392 КПК України містить перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені під час судового розгляду.

Так, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили: - вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; - ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру; - інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ч. 2 ст. 392 КПК України встановлено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цією статті, окремому оскарженню не підлягають, окрім ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою.

Наведені вище положення КПК України визначають можливість апеляційного оскарження на стадії судового розгляду, лише тих ухвал суду, якими щодо обвинуваченого обирається, продовжується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або змінюється більш м`який запобіжний захід на тримання під вартою.

Заперечення щодо такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції зі змісту апеляційної скарги та долучених до неї матеріалів, Хотинським районним судом Чернівецької області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 12.01.2018 року відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Оскаржуваною ухвалою від 02.09.2024 року, яка була постановлена судом під час судового провадження за наслідками вирішення клопотання прокурора про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, було задоволено вищевказане клопотання і як наслідок - змінено обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання з покладенням на нього обов`язків.

При цьому, згідно вищенаведених норм закону, можливість оскарження в апеляційному порядку судового рішення, яким змінено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді домашнього арешту, на цій стадії провадження не передбачена.

За таких обставин, враховуючи, що захисник обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження за вищевказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, ухвала Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2024 року відповідно до вимог ст. 392 КПК України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

Керуючись статтями 392, 399 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на домашній арешт.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала про відмову у відкритті провадження набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач, суддя

Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1