Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1895/24

Номер провадження: 1-кп/511/210/24

30 вересня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000121 від 16 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Івановка Сорочинського району Оренбурзької області Російської Федерації, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, -

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2024 року у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання ОСОБА_6 , зокрема, АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, наніс два удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи у ділянці підборіддя праворуч (лінія перелому в проекції між 3-4 зубами справа), чим заподіяв потерпілій ушкодження, які не є небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я і за вказаною ознакою відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, згідно п. 2.2.2, п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я).

При цьому, 16 серпня 2024 року між обвинуваченим, його захисником, та потерпілою було укладено угоду про примирення, зокрема, сторони узгодили, що до обвинуваченого буде застосовано вид та міра покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, із застосуванням статті 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Стислий виклад позиції сторін.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, оскільки її зміст відповідає вимогам, передбаченим КПК України.

Обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив затвердити угоду про примирення і призначити йому узгоджену із потерпілою міру покарання. Захисник просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла просила затвердити угоду про примирення, а також зазначила про обізнаність правових наслідків затвердження угоди.

Висновки суду за результатами розгляду угоди про примирення.

Відповідно до частини першої статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений частиною 1 статті 122 КК України відповідно до статті 12 КК України за класифікацією відноситься до нетяжкого.

При цьому, судом не встановлені підстави для відмови в затвердженні угоди (частина 7 статті 474 КПК України).

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, у потерпілої з`ясовано, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

На підставі викладеного, встановивши, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також у зв`язку з тим, що узгоджена сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись статтями 373, 374, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою від 16 серпня 2024 року, складену за участі захисника, в кримінальному провадженні №0000121 від 16 лютого 2024 року.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі частини 2 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ у вигляді копії медичної карти стаціонарного хворого №2750 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отриманої в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у володінні та зберігаються у Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарні №11" Одеської міської ради - зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення, потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому захиснику та потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1