ЄУН справи: 336/4006/24>
Номер провадження: 1-кп/336/899/2024
ВИРОК

Іменем України

11 листопаду 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 20.11.2008 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 31.05.2010 року за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 06.12.2016 року за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 07.05.2019 року за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 17.02.2020 року за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1, 4 КК України до 5 років позбавлення волі (звільнився 19.02.2024 року у зв`язку з відбуттям строку покарання),

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2024 року приблизно о 17.05 годині ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в салоні маршрутного таксі маршруту № 94, яке знаходилось на зупинці громадського транспорту «Центральна прохідна заводу Мотор Січ» по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя, умисно таємно викрав з шиї потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок вагою 9,05 гр довжиною 55 см, плетіння бісмарк, вартістю 26359,36 гривень, з золотим підвісом у формі хрестика вагою 0,7 гр вартістю 2091,15 гривні, після чого вийшов з маршрутного таксі. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 28450,51 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину заперечував, вказуючи, що 04.04.2024 року він зі своїм знайомим ОСОБА_7 , з яким він познайомився під час відбування покарання, на зупинці громадського транспорту «Центральна прохідна заводу Мотор Січ» зайшов в маршрутне таксі № 94. В якийсь момент ОСОБА_4 відчув поштовх в спину від ОСОБА_7 , який одразу вибіг з автобуса, а ОСОБА_4 вибіг за ним. Коли вони вибігли з автобуса, то побігли до перехрестя, повернули та ОСОБА_7 зупинився, після чого показав ОСОБА_4 золотий ланцюжок, пояснивши, що зірвав його. Далі вони викликали таксі та поїхали до ломбарду на вул. Іванова, де на документи таксиста здали ланцюжок в ломбард, отримавши 13800 гривень, з яких 1000 гривень ОСОБА_7 віддав таксисту. Як саме ОСОБА_7 зірвав ланцюжок ОСОБА_4 не бачив. Наступного дня їх обох затримали, при затриманні у ОСОБА_4 вилучили грошові кошти в сумі 3100 гривень, які ОСОБА_7 повернув перед цим батьку ОСОБА_4 , якому заборгував.

Судом за клопотанням сторін кримінального провадження допитані потерпіла, свідок, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 04.04.2024 року після роботи очікувала автобус. Десь приблизно о 17.00 годині вона зайшла до салону автобусу, де перед нею стояли обвинувачений та ще один чоловік, обвинувачений стояв обличчям до неї, а інший чоловік спиною. При цьому обвинувачений штовхав пасажирів, що викликало у потерпілої підозри щодо його намірів, тому вона дістала з сумки гаманець та телефон та тримала їх в руках. Перед тим, як зачинялись двері, обвинувачений разом з іншим чоловіком зненацька вискочили з автобусу. Згодом потерпіла виявила зникнення ланцюжка з підвісом та зателефонувала до поліції. Вважає, що крадіжку скоїв саме обвинувачений, оскільки він стояв обличчям до неї, а коли вона нахилялась до сумки, то не спостерігала за ним. Згодом слідчий повернув їй ланцюжок з підвісом, тож претензій матеріального характеру вона не має.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що працює таксистом. В якийсь день, коли саме не пригадує, стояв по пр. Моторобудівників та отримав замовлення на поїздку. Під`їхав до будинку АДРЕСА_2 , де на нього вже чекали двоє чоловіків, які попросили відвезти їх до ломбарду на вул. Іванова. Обвинувачений розповів свідку, що вони біженці з м. Маріуполь, документів не мають, але потребують грошей, тому вирішили здати золотий ланцюжок. Попросили, щоб таксист зайшов з ними до ломбарду та, використавши свої документи, здав ланцюжок. Ланцюжок обвинувачений тримав в руці. Свідок на це погодився та здав ланцюжок до ломбарду, а потім відвіз чоловіків до готелю «Європейський», де вони вийшли.

Від допиту свідка ОСОБА_7 прокурор відмовилась у зв`язку з неможливістю забезпечити його явку до суду.

В ході впізнання за фотознімками 05.04.2024 року потерпіла ОСОБА_10 впізнала обвинуваченого як чоловіка, який 04.04.2024 року перебував разом із нею в салоні маршрутного таксі та декілька разів штовхав її, а коли він відійшов, вона виявила зникнення ланцюжка, який перебував у неї на шиї.

Свідок ОСОБА_11 05.04.2024 року впізнав ОСОБА_4 як чоловіка, який 04.04.2024 року був одним з пасажирів та надав ланцюжок та підвіс для здачі в ломбард.

05.04.2024 року ОСОБА_4 був затриманий, в ході обшуку у нього були вилучені мобільний телефон Nokia 202, грошові кошти в сумі 2100 гривень та паспорт на ім`я ОСОБА_4 .

В ході тимчасового доступу до речей, отриманого за ухвалою слідчого судді від 09.04.2024 року, у приміщенні ломбарду ТОВ «Клименко і компанія» вилучені золотий ланцюг та золотий підвіс, а також договори від 04.04.2024 року.

Згідно із договорами про надання фінансового кредиту та застави від 04.04.2024 року, укладеними між ПТ «ІНФОРМАЦІЯ_2» та ОСОБА_11 , ОСОБА_11 отримав кредит в сумі 12888 гривень та 936 гривень, надавши в заставу ланцюг з золота 585 проби, вагою 9,05 гр, та підвіс з золота 585 проби вагою 0,7 гр.

Згідно висновку експерта від 15.04.2024 року ринкова вартість ланцюжка зі сплаву золота 585 проби довжиною 55 см, вагою 9,05 гр, тип плетіння бісмарк, станом на 04.04.2024 року складає 26359,36 гривень, ринкова вартість підвісу хрестика зі сплаву золота 585 проби станом на 04.04.2024 року складає 2091,15 гривень.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи в інкримінованому злочині суд виходить з наступного.

Так, ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статті 370, 373 КПК України вказують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи в сукупності показання потерпілої та свідка ОСОБА_11 , суд вважає, що скоєння крадіжки майна потерпілої саме ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілої, яка стверджувала, що саме обвинувачений перебував поряд із нею, стояв обличчям до неї та штовхав її, що в цьому випадку, ймовірно, мало на меті відволікти її увагу для скоєння крадіжки. При цьому як вказував свідок, саме обвинувачений тримав ланцюжок, а також саме він просив свідка здати його до ломбарду, а потім саме обвинувачений розраховувався із ним.

Твердження обвинуваченого про те, що крадіжку скоїв ОСОБА_7 без відома та участі ОСОБА_4 , суд оцінює критично, адже тоді не зрозуміло, чому ОСОБА_4 вибіг з маршрутки разом із свідком, побіг за ним, а потім приймав активну участь у тому, щоб здати викрадене до ломбарду.

На переконання суду, надаючи такі показання, ОСОБА_4 намагаєтся уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину повністю доведена, та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 4 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів проти власності, не працює та не має стійких соціальних зв`язків.

При цьому суд враховує і те, що злочин обвинувачений скоїв через два місяці після відбуття покарання за попереднім вироком суду, під час судового провадження обвинувачений вину свою у скоєнні злочину заперечував, не виявив будь-якого каяття у скоєнні злочину, намагався ввести суд в оману, не вживав жодних заходів для того, щоб вибачитись перед потерпілою.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи відомості про особу ОСОБА_4 , обраний ним спосіб життя, який полягає у систематичному скоєнні злочинів проти власності. Так, вперше ОСОБА_4 був засуджений у віці 15 років та з того часу більше часу відбував покарання, ніж був на волі, при цьому періоди між звільненням з місць позбавлення волі до скоєння нових злочинів були незначними, тож суд вважає, що виправлення обвинуваченого або принаймні запобігання вчиненню ним нових злочинів можливі виключно за умови фактичного відбування покарання.

В ході зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 був затриманий, а потім йому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, тож вказаний період попереднього ув?язнення підлягає зарахуванню до строку покарання.

Судом також вирішується питання щодо стягнення витрат на залучення експерта, а також доля речових доказів.

Враховуючи пояснення ОСОБА_4 , що знайдені та вилучені у нього під час обшуку грошові кошти в сумі 2100 гривень отримані ним в ломбарді під час здачі викраденого майна, тож такі кошти одержані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього, тож у відповідності до положень ст. 100 ч. 9 п. 6 КПК України підлягають конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити покарання у виді шести років позбавлення волі.

До строку покарання у відповідності до ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув?язнення з 05 квітня 2024 року по день набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 квітня 2024 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1514,56 гривен (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 коп).

Речові докази: два договори про надання фінансового кредиту та застави від 04.04.2024 року, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, залишити в матеріалах кримінальної справи; грошові кошти в сумі 2100 гривень, які передані на зберігання ОСОБА_4 , конфіскувати та передати у власність держави в установленому Кабінетом міністрів України порядку; телефон Nokia 202 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , передані на зберігання ОСОБА_4 , залишити ОСОБА_4 ; ланцюг з золота 585 проби, вагою 9,05 гр, та підвіс з золота 585 проби вагою 0,7 гр., передані на зберігання ОСОБА_10 , залишити ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1