КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5239/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000168 від 26.01.2024 - прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Чугуїв Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 рокузадоволено частково клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 22 год. 10 хв. 16 липня 2024 року, тобто до 14 вересня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, а також строк дії ухвали визначено до 14 вересня 2024 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000168 від 26.01.2024 - прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, з доповненнями.

Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави. Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим його утриманням у Київському слідчому ізоляторі. строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнямизахисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , вказує на те, що оскаржувана ухвала незаконна та необґрунтована, а також містить невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що копіювання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводів сторони обвинувачення лише підкреслює той факт, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали, не враховано докази, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема.

Також апелянт наголошує на тому, що висновки слідчого судді під час обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Щодо обґрунтованості підозри апелянт зазначає, що у матеріалах справи наявні суперечливі докази, одні, які нібито підтверджують підозру ОСОБА_7 , та інші, які спростовують обґрунтованість такої підозри, проте слідчим суддею, всупереч приписам чинного КПК України, у судовому засіданні не зазначено, чому суд взяв до уваги докази сторони обвинувачення, а докази сторони захисту відкинув, що також має наслідком невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, сторона захисту звертає увагу суду на те, що вказане кримінальне провадження не підсудне органам Бюро економічної безпеки України, а вказане клопотання про застосування запобіжного заходу не підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, про що зазначалось захисникам підозрюваного під час судового засідання.

Так, захисник звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду із клопотанням про направлення клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_7 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, яке мотивоване такими ж обставинами.

За результатами розгляду Касаційним кримінальним судом Верховного Суду вказане клопотання задоволено та матеріали клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_7 направлено до Вищого антикорупційного суду.

Окрім того, 25.07.2024 прийнято постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень, в якій прокурор просить направити матеріали кримінального провадження для подальшого здійснення досудового розслідування до Національного антикорупційного бюро України.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор ОСОБА_8 посилаючись на обставини справи, вказує на те, що визначаючи розмір застави, слідчим суддею належним чином не враховано всіх обставин вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а саме розміру бюджетних коштів, якими незаконно заволоділа злочинна організація, що становить 89 706 389, 70 грн.

Також судом належним чином не оцінено ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не співставлено існуючі ризики, характер кримінальних правопорушень, тяжкість з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн., виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків підозрюваного. Зазначені обставини ставлять під сумнів дієвість такого запобіжного заходу.

Апелянт звертає увагу суду на те, що згідно п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченні ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , вказує на те, що 19.07.2024 було оголошено виключно вступну та резолютивну частини вказаної ухвали, та станом на дату звернення із апеляційною скаргою в розпорядженні сторони захисту відсутній повний текст оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями, яку останні просили задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а також відмовився від апеляційної скарги сторони обвинувачення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів враховує положення ст. 403 КПК України відповідно до яких, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що 21.10.2024 від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 до початку судового засідання надійшла заява про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, в порядку ст. 403 КПК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000168 від 26.01.2024 - прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою від неї прокурора.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, які викладені в клопотанні захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168 від 26.01.2024 за фактом створення злочинної організації, керівництва такою та участі у ній з метою заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, які було виділено впродовж 2023-2024 років для КЕВ міста Луганськ і КЕУ міста Харків на закупівлю деревини (дров наступних порід: бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина), вчиненого шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також легалізації (відмивання) майна, здобутого злочинним шляхом, у якому підозрюються ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України.

16.07.2024 о 22 год. 10 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України

У цей же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України - участь у злочинній організації та за ч. 2 ст. 27, ч. 4 - ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, в складі злочинної організації.

18.07.2024 детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , за погодженням із начальником третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідча зазначила, що саме з метоюзабезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим його утриманням у Київському слідчому ізоляторі, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розмір застави у кримінальному провадженні.

На думку органу досудового розслідування відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не призведуть до нормальної процесуальної поведінки та можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

19.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчої задоволено та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 22 год. 10 хв. 16 липня 2024 року, тобто до 14 вересня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, а також строк дії ухвали визначено до 14 вересня 2024 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні детектива підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні детектива підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду речей від 09.05.2024 - мобільного телефону марки «Samsung M32, модель «SM-M325FV/DS», який знаходиться у володінні ОСОБА_16 , що був вилучений 30.04.2024 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , з додатками №№ 2, 3, 4;

- протоколом огляду речей від 04.05.2024 - мобільного телефону марки «Xiaоmі Redmi», модель « НОМЕР_1 », який знаходиться у володінні ОСОБА_17 , що був вилучений 30.04.2024 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протоколом огляду речей від 04.05.2024 - мобільного телефону марки «iPhone», модель SE, який знаходиться у володінні ОСОБА_18 , що був вилучений 30.04.2024 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_5 ;

- висновок експерта за результатами товарознавчого дослідження №17/04/2024 від 17.04.2024;

- висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-24/7603-ТВ від 08.07.2024;

- висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-24/7606-ТВ від 08.07.2024;

- висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/103-24/9106-ЕК від 16.07.2024;

- аналітичний продукт №9.3/3.3.1/5559-24 від 12.07.2024;

- аналітичний продукт №9.3/3.3.1/5550-24 від 12.07.2024;

- іншими зібраними матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді та в матеріалах клопотання, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, а даному випадку наявний ризик переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється в участі в злочинній організації з метою заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні умисних, корисливих, корупційних кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів та санкція за які безальтернативно передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Також, ОСОБА_7 зареєстрований в місті Луганську, проживає на території іншої області, ніж та, в якій розташований орган досудового розслідування, що може свідчити про те, що він може виїхати в тому числі на тимчасово окуповану територію України та ухилятись від виконання процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до внесених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 69 змін до Правил перетинання державного кордону громадянами України, військовослужбовців не віднесено до переліку осіб, які на час дії воєнного стану мають право перетинати державний кордон на підставі відповідних рішень про службові відрядження, тому ОСОБА_7 , являючись начальником КЕУ м. Харкові та являючись військовослужбовцем, має право вільно перетинати державний кордон.

Окрім цього, ОСОБА_7 має право виїзду за межі території України (підстави для виїзду невстановлені), в нього наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 03.12.2018, виданий Слобідським відділом у м. Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області, на підставі якого в період з 11.04.2024 по 23.04.2024 виїжджав за кордон через ПП Маяки-Удобне (молдовська ділянка кордону).

Таким чином, ОСОБА_7 може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на тимчасово окуповану територію України.

Також існує ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та обґрунтовується тим, що на даний час проводиться досудове розслідування інших епізодів протиправної діяльності створеної ОСОБА_11 злочинної організації, до складу якої також входить ОСОБА_7 , пов`язаної із розкраданням бюджетних коштів в особливо великих розмірах, виділених для КЕУ м. Харків, їх подальшої легалізації (відмивання) шляхом придбання рухомого та нерухомого майна всіма її членами, залучення до такої діяльності інших службових осіб, які наділені організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, прийняттям рішень (наказів, розпоряджень), укладанням господарських договори, у тому числі рішень щодо розпорядження бюджетними коштами, підтримання з ними зв`язок шляхом листування та переписок в месенджерах, а тому може вживати заходів щодо знищення, спотворення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінальних правопорушень.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , являючись начальником КЕУ м. Харків, добре володіє інформацією щодо його фінансово-господарської діяльності, усі працівники підприємства якого знаходяться під його підпорядкуванням, у зв`язку із чим, знаходячись на свободі, може здійснювати тиск на них шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показань щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, що у свою чергу може призвести до неможливості притягнення його до кримінальної відповідальності.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, колегія суддів зауважує на тому, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Відтак, як уже зазначалось вище, з урахуванням даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, характеру вчинених злочинів, колегія суддів приходить до висновку про доведеність детективом та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, а застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд на законних підставах визначив йому заставу у межах 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці.

Згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Крім того, у своєму листі від 04.04.2014 року № 511-550/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що слідчі судді повинні враховувати майновий стан підозрюваного та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативному тримання під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до не можливості виконання застави.

Слідчий суддя не в праві визначити розмір застави, який завідомо підозрюваним не може бути сплачений через його майновий стан.

Тому, слідчий суддя виходячи з вище викладеного, дійшов правильного висновку про необхідність визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, оскільки саме така застава, на думку колегії суддів, достатня у разі її внесення, забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, й повинна утримувати підозрюваного в межах належної процесуальної поведінки.

Підстав вважати його завідомо непомірними, у колегії суддів немає.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, в тому числі його майновий стан, а також доведені прокурором ризики

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Доводи апелянта, що дане кримінальне провадження не підсудне органам Бюро економічної безпеки України, а вказане клопотання про застосування запобіжного заходу не підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, про що зазначалось захисникам підозрюваного під час судового засідання, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, у зв`язку із наступним.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Право доручати у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, іншому органу досудового розслідування здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Бюро економічної безпеки України, а також доручати Бюро економічної безпеки України розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності інших органів досудового розслідування, мають Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник, заступник.

Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, крім випадків наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування Національного антикорупційного бюро України чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану. Право доручати здійснення досудового розслідування іншому органу за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування Національного антикорупційного бюро України чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, має заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки).

Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, вчиненого народним депутатом України, іншим органам досудового розслідування, крім Національного антикорупційного бюро України та центрального апарату Державного бюро розслідувань відповідно до їх підслідності, визначеної цим Кодексом.

Відтак, питання щодо визначення підслідності вирішується мотивованою постановою прокурора, а не слідчим суддею, судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, щодо зауважень апелянта, що 25.07.2024 прийнято постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень, в якій прокурор просить направити матеріали кримінального провадження для подальшого здійснення досудового розслідування до Національного антикорупційного бюро України, то на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , вказане кримінальне провадження було підслідне Головному підрозділу Бюро економічної безпеки України, та відповідно підсудне Шевченківському районному суду міста Києва, оскільки орган досудового розслідування БЕБ знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , що знаходиться в Шевченківському районі міста Києва, та відповідно в межах юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000168 від 26.01.2024 - прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року, - у зв`язку з відмовою від неї прокурора.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4