Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1539/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/890/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7

встановила:

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

10 жовтня 2024 року ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 днів, починаючи з 10 жовтня 2024 року

Суд дійшов висновку, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, судом враховано, що обвинувачений тривалий час не з`являвся до суду, ігнорував судові виклики, його було оголошено в розшук.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту просить скасувати ухвалу суду та застосувати цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю.

Зазначає, що на утриманні має неповнолітніх дітей, після звільнення буде проживати у сестри - ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 та зобов`язується з`являтися на кожен виклик суду.

Також зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував його особу, оскільки має дружину, молодий вік, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного, захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 194 КПК, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких застосування тримання під вартою є можливим.

З огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває на стадії судового провадження і ОСОБА_7 вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», апеляційний суд не входить в перевірку питання «обґрунтованості підозри».

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, для запобігання яким необхідно застосувати щодо обвинуваченого тримання під вартою.

За змістом ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, у тому числі наявність родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, вирішуючи клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у разі доведення його винуватості у виді позбавлення волі від семи до десяти років. Перебуває під вартою та відбуває покарання за вчинення іншого злочину.

При цьому, суд обґрунтовано врахував, що обвинувачений протягом тривалого часу не з`являвся до суду на виклики, внаслідок чого ухвалами суду був оголошений в розшук та судовий розгляд кримінального провадження було зупинено, до його розшуку.

З огляду на вищевикладене, ризик переховування ОСОБА_7 від суду є реальним та доведеним, а доводи обвинуваченого, що судом не було враховано його особу, не спростовують його наявність, оскільки обвинувачений достеменно знав про обов`язок з`явитися на виклики до суду для участі в розгляді кримінального провадження стосовно нього, проте не з`являвся. Більш того обвинувачений не повідомляв суд про неможливість з`явитися в судове засідання та причини своєї неявки, що стало наслідком вжиття заходів стороною обвинувачення щодо його розшуку та встановлення місця його перебування. У зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про реальне існування ризику можливого переховування від суду та для запобігання якого застосування запобіжного заходу є необхідним.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб.

Обґрунтовано суд визнав доведеним і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки згідно вимоги УІЗ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останній раз 19.01.2022 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Суд апеляційної інстанції зважає також на доводи обвинуваченого про те, що останній має дружину та має неповнолітніх дітей, має молодий вік, після звільнення буде проживати у сестри. Однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та не спростовують правильності висновків суду про те, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, дані про особу обвинуваченого, його попередню поведінку, направлену на ухилення від явки до суду за викликами.

Істотних порушень КПК при постановленні ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення

Керуючись статтями 183, 315, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: