Справа № 953/1738/24
н/п 1-кс/953/6293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735 від 24.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

за участі сторін кримінального провадження

власника майна - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 року, а саме: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 74 шт., купюри номіналом 50 доларів США у кількості 1 шт., загальною сумою 7450 доларів США; MiFi роутер 5510L imei05273, стартовий пакет Київстар НОМЕР_1 , з мобільного телефону ТМ «Nokia» з сім карткою «Київстар» imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 ; мобільного телефону марки Iphone5 чорного кольору imei НОМЕР_4 , електронного пристрою Apple Ipod чорного кольору НОМЕР_5 imei SSQTKOGKGGNL, мобільного телефону марки ТМ «Nokia» чорного кольору RM1187 imei НОМЕР_6 imei2: НОМЕР_7 , мобільного телефону ТМ «Nokia» model 6500C imei72483, мобільного телефону ТМ Simens A75 сірого кольору без ідентифікаційних ознак із підключеним пристроєм Sistem CARD DL10 у зв`язку з необґрунтованістю накладення арешту.

Позиції учасників кримінального провадження

ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що кошти у розмірі 7450 доларів США належить їй, оскільки 24.12.2020 року вона продала земельну ділянку за 250 000 грн, відповідно до договору купівлі-продажу.

Захисник ОСОБА_3 , в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з наведених у ньому мотивів.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна, оскільки вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, на цей час досудове розслідування не завершено. Крім того, вилучені кошти під час обшуку були вилучені серед медичної документації третіх осіб.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Оцінивши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про вчинення кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000735 від 24.11.2022 за ч. 2 ст. 332 КК України.

10 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

05 серпня 2024 року Ухвалою Харківського апеляційного суду Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000735 залишити без змін.

Правовою підставою для накладення арешту на майно зазначено забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до слідчого судді не надано, даних, що з вказаним майном проведені всі необхідні слідчі дії, слідчому судді також не надано, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя зазначає, що наданий договір купівлі-продажу земельної ділянки 24.12.2020 року, не є достатніми для підтвердження джерела походження грошових коштів, які були вилучені під час обшуку, з огляду на їх вилучення з поміж медичної документації третіх осіб.

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів - суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Водночас слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на теперішній час потреби досудового розслідування, виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Однак, на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту майна, не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , представника ОСОБА_6 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735 від 24.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.08.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1