УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001428 від 23.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначено, що до Житомирського РУП надійшли матеріали від УПП в Житомирській області ДПП, по факту використання підробленого посвідчення водія гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - серії НОМЕР_1 видане ГАИ МВД -УВД м. Львів від 23.05.1987 року на ім`я ОСОБА_4 яке було повернуто ГСЦ РСЦ в Житомирській області, у зв`язку з тим, що дане посвідчення водія видавалось іншій особі.

За даним фактом 23.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0001428, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.10.2024 року до Житомирського РУП ГУ НП України в Житомирській області надійшли матеріали від Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про те, що на виконанні в УПП в Житомирській області ДПП перебуває постанова Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/383/24 в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі пункту 9 розділу ХІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ГАИ МВД -УВД м. Львів від 23.05.1987 року на ім`я ОСОБА_4 листом УПП в Житомирській області ДПП від 17.06.2024 №9285/41/28/-2024 було надіслане до територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області №1841.

В подальшому листом територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області №1841 від 27.08.2024 №12750 вищезазначене посвідчення водія серії НОМЕР_1 повернуто до УПП в Житомирській області ДПП у зв`язку з тим, що згідно з базою даних Єдиного державного сервісного центру МВС, зазначене посвідчення водія видавалось іншій особі а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не видавалось.

23.10.2024 Старшим дізнавачем СД Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ГАИ МВД -УВД м. Львів від 23.05.1987 року на ім`я ОСОБА_4 , визнано речовим доказом, у зв`язку з тим, що воно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які після проведення відповідних експертиз можуть містити переконливі дані причетності осіб до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто можуть прямо чи не прямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України (зокрема, але не виключно: подію кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та ін. обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, іншу інформацію, яка може бути визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судове засідання старший слідчий не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне за 0001428 від 23.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках якого постановою від 23.10.2024 майно, на яке старший слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ГАИ МВД -УВД м. Львів від 23.05.1987 року на ім`я ОСОБА_4 ..

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника та третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1