Справа № 353/672/24
Провадження № 1-кп/353/109/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ТзОВ «ОККО-Драйв» ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тлумач обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого керівником ТОВ «САПСАН ІФ», депутатом не обирався, раніше не судимого, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинивтаємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє на час притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

30 березня 2024 року близько о 06 год 20 хв ОСОБА_4 на автомобілі марки «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав у с. Локітка Тлумацької міської ради в особистих справах.

Перебуваючи по вул. Центральна у с. Локітка Тлумацької міської ради, ОСОБА_4 заїхав на територію ТОВ «ОККО-Драйв» АЗС ІФ08, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де під`їхав до газового модуля, поблизу якого знаходився вогнегасник порошковий ВП-100. Користуючись тим, що на території АЗС ІФ 08 операторів та сторонніх осіб немає, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного вогнегасника.

Переслідуючи корисний мотив на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрав бувший у користуванні вогнегасник порошковий ВП-100 інвентарний номер 51 вартістю 7004 грн 00 коп та помістив його у салон автомобіля.

У подальшому ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце події та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ОККО-Драйв» матеріальну шкоду на загальну суму 7004 грн 00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану.

28.06.2024 року між прокурором, який підтримує публічне обвинувачення у суді в кримінальному проваджені прокурором Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у вказаному провадженні ОСОБА_4 , його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану.

Окрім того, останній не заперечує обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що викладені у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється та зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, викладеному в обвинувальному акті, у судовому провадженні; у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Тлумацьким відділом Івано-Франківської окружної прокуратури в Івано-Франківській області та іншими правоохоронними органами області у викритті та виявленні відомих йому правопорушень.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири) грн.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому Законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ТОВ «ОККО-Драйв» ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоду про визнання винуватості, обвинувачем збитки відшкодовано повністю, претензій матеріального та морального характеру товариство немає.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно ч.5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 02.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, з однієї сторони, та обвинуваченим, у цьому кримінальному провадженні, з другої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

При призначенні покарання суд врахуває обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім того, суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме його беззастережне визнання вини,а також те, що обвинувачений є особою середнього віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання і праці та позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, заподіяна кримінальними правопорушеннями шкода повністю відшкодована представнику потерпілого ОСОБА_6 , останній жодних претензій до обвинуваченого не має та згідно із ч.4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду прокурору на укладення даної угоди.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахував конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та з огляду на всі обставини в цілому, в тому числі пом`якшуючі, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, штраф у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Зазначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю інших речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжній захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 червня 2024 року укладену між прокурором, який підтримує публічне обвинувачення у суді в кримінальному проваджені Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 02.04.2024року, з одної сторони, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штраф у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню, а саме:

- вогнегасник порошковий ВП-100 із шлангом та соплом, з масою вогнегасної речовини 100 кг та наявним на ньому пошкодженням у вигляді вм`ятині на корпусі, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , який являється менеджером АЗС № ІФ 8 ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» вважати повернутим власнику;

- DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження, які містять інформацію про фото (відео) фіксацію події, яка мала місце 30 березня 2024 року, які розташовані на території АЗС № ІФ 8 ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи СЕ-19/109/24/5326-ТВ від 24.04.2024 року у кримінальному провадженні в сумі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн 20 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

ГоловуючийОСОБА_8