Справа №498/770/24
Провадження по справі №1-кп/498/80/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000148 від 27.02.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суклея Слободзейського району Республіки Молдова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_4 , зателефонувала невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та запропонувала незаконно переправити кількох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), шляхом переведення їх в пішому порядку від лісосмуги, яка розташована на околиці АДРЕСА_1 до державного кордону України, на що обвинувачений ОСОБА_4 погодився. Так, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, діючи за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), 26.02.2024 року близько 19:00 год. ОСОБА_4 прибув в пішому порядку до лісосмуги, яка розташована на околиці АДРЕСА_1 , де зустрів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повідомив вказаним особам, що вони відправляються у бік державного кордону України для їх подальшого переправлення на територію Республіки Молдова (ПМР) та вирушив разом з останніми в пішому порядку в напрямку, державного кордону України, але з причин, які не залежали від його волі обвинуваченого ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з тим, що дорогою до місця призначення, 26.02.2024 року близько 20:30 в 1000 метрах від державного кордону України, на відстані 3 кілометрів в північно-західному напрямку від с. Великоплоске Роздільнянського (колишнього Великомихайлівського) району Одеської області безпосередньо біля інформаційного стовпчика №0462 з покажчиком №976, обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було виявлено працівниками Державної прикордонної служби України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що йому зателефонував невідомий йому чоловік та запропонував йому незаконно переправити кількох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску в обмін на допомогу працевлаштування за кордоном, він погодився. 26.02.2024 року біля 19:00 год. він прийшов до лісосмуги, на околиці с. Великоплоске де зустрів чотитьох хлопців і повів їх у бік державного кордону для їх подальшого переправлення на територію Республіки Молдова (ПМР), але неподалік державного кордону України їх було виявлено працівниками Державної прикордонної служби України за допомогою дрону. У вчиненному щиро розкаявся, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде та просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів вини обвинуваченого стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України - незакінчений замах на незаконне переправлення кількох осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття у скоєному, обставин, що обтяжують покарання - суд не вбачає, та вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається в скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку в порядку ст. 75 КК України.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Щодо додаткового покарання передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину і по теперішній час ніде не працює, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не слід застосовувати.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Враховуючи, що мобільний телефони марки «TECNO POP 5», (IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_3 ), який знаходяться на зберіганні у відділенні поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області був використаний як знаряддя умисних кримінальних правопорушень, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України вони підлягають спеціальній конфіскації, тобто примусовому безоплатному вилученню у власність держави.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року було накладено арешт на речові докази по даному кримінальному провадженню, які у зв`язку із закінченням судового розгляду даного кримінального провадження та відсутності необхідності в подальшому такому арешті підлягають скасуванню.

Тому у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року.

Судових витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «HUAWEI P30LITE», (IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «Київстар ( НОМЕР_6 ) б/в, мобільний телефон марки «IPHONE 7 Plus », (IMEI-1: НОМЕР_7 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_8 ) б/в, мобільний телефон марки «REDMI Note 12 Pro» (IMEI-1: НОМЕР_9 , IMEI-2: НОМЕР_10 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_11 ) б/в, мобільний телефон марки «XIAOMI Mi 9T», (IMEI-1: НОМЕР_12 , IMEI-2: НОМЕР_13 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «Київстар ( НОМЕР_14 ) б/в, та зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_15 ), мобільний телефон марки «MEIZU 16», (IMEI-1: НОМЕР_16 , IMEI-2: НОМЕР_17 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора «лайфселл» ( НОМЕР_18 ) б/в, мобільний телефон марки «TECNO POP 5», (IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_3 ) ( а.с.57-58).

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEI P30LITE», (IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «Київстар ( НОМЕР_6 ) б/в, мобільний телефон марки «IPHONE 7 Plus », (IMEI-1: НОМЕР_7 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_8 ) б/в, мобільний телефон марки «REDMI Note 12 Pro» (IMEI-1: НОМЕР_9 , IMEI-2: НОМЕР_10 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_11 ) б/в, мобільний телефон марки «XIAOMI Mi 9T», (IMEI-1: НОМЕР_12 , IMEI-2: НОМЕР_13 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «Київстар ( НОМЕР_14 ) б/в, та зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_15 ), мобільний телефон марки «MEIZU 16», (IMEI-1: НОМЕР_16 , IMEI-2: НОМЕР_17 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора «лайфселл» ( НОМЕР_18 ) б/в, (а.с. 57-58) - повернути власникам.

Застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки «TECNO POP 5», (IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», ( НОМЕР_3 ), який належить ОСОБА_4 , який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, тобто примусове безоплатне вилучення у власність держави.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1