Справа № 159/4545/23
Провадження № 1-кс/159/2337/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

11 листопада 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

володільця майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 05.05.2023за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 201-2, ч.3 ст. 358 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

06.11.2024 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, яке вилучене 05.11.2024 під час огляду місця події, і визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000027.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування за фактом ввезення через пункти пропуску Волинської митниці товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою її продажу або укладання інших правочинів щодо розпоряджання таким майном, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 05.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 358 КК України.

05.11.2024 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено автомобіль марки «Реugeot 307» зеленого кольору 2002 року випуску р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію до його НОМЕР_3 з печаткою «Гуманітарна допомога, продаж заборонено», які перебували в користуванні ОСОБА_3 .

Транспортний засіб разом із свідоцтвом про реєстрацію визнані речовими доказами і тимчасово вилучені.

З метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт із забороною володіння, користування і розпорядження.

Слідчий, прокурор на розгляд клопотання не з`явилися.

Володілець транспортного засобу марки «Реugeot 307» зеленого кольору 2002 року випуску ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що є військовослужбовцем військової частини і отримала транспортний засіб безоплатно по Акту приймання-передачі від 05.08.2024. Використовує автомобіль для пересування і несення служби. Заперечила проти задоволення клопотання, оскільки вилучення транспортного засобу значно впливає на її здатність вільно пересуватися.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до пункту 1 частини другої, частини третьої статті170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з матеріалами провадження вилучений під час огляду місця події транспортний засіб відповідає критеріям речового доказу, як можливий предмет вчинення кримінального правопорушення, існує об`єктивна необхідність у проведенні перевірки фактів використання даного автомобіля для ввезення на територію України товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою її продажу або укладання інших правочинів щодо розпоряджання таким майном,що вимагає збереження речового доказу під контролем органу досудового розслідування, тому необхідно накласти арешт на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а відповідно до пункту 6 і наслідки арешту майна для третіх осіб.

Частиною четвертою статті 173 КПК України також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вимоги частин першої, другої статті 100 КПК України регламентують, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи конкретні обставини події, пояснення володільця, слідчий суддя, приймаючи до уваги необхідність та особливості використання даного транспортного засобу в умовах воєнного стану, вважає достатнім для досягнення мети кримінального провадження обмежити право володільця розпоряджатись і відчужувати автомобіль. Позбавлення права користування буде мати ознаки непропорційного втручання у право власності.

На переконання суду повернення транспортного засобу з документами про його реєстрацію власнику для користування не створить перешкод для подальшого розслідування справи.

Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою його негайне повернення власникам тимчасово вилученого майна (частина третя статті 173 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 05.11.2024 транспортний засіб марки «Реugeot 307» зеленого кольору 2002 року випуску р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію до його НОМЕР_3 з печаткою «Гуманітарна допомога, продаж заборонено», що перебуває у користуванні ОСОБА_3 ,із позбавленням права розпорядження і відчуження.

В решті клопотання відмовити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути військовослужбовцю ОСОБА_3 зазначений транспортний засіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1