Справа № 646/3986/23
№ провадження 1-кп/646/235/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000797 від 01.05.2023 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдат, РНОКПП - НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_15 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 16.04.2023 приблизно о 06.00 годин (точний час в ході судового розгляду не встановлено) самовільно залишив місце служби в районі завдань підрозділу військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місця служби, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем в умовах воєнного стану. 16.06.2023 ОСОБА_5 добровільно з`явився до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, пояснив, що він дійсно залишив зону бойових дій, бо в нього були особисті причини. До ЗСУ він пішов добровільно, до цього не мав ніякого військового досвіду, будь-якого навчання не проходив, документів військових в нього не було. Після отриманого поранення він лікувався у госпіталі, а коли повернувся в квітні 2023 року до свого підрозділу, отримав грошове забезпечення в неповному розмірі, що його обурило. Він вирішив поїхати додому, оскільки у сина був день народження. Він сказав про це командиру відділення, той його попередив, що це є самовільне залишення військової частини і потягне за собою наслідки у вигляді кримінальної відповідальності, але він не змінив свого наміру. Після цього він знаходився вдома за місцем проживання, а потім в травні 2023 року до нього приїхали слідчі ДБР, 16.06.2023 він добровільно прибув до слідчого відділу, приймав участь у слідчих діях, а в липні 2023 року його взяли під варту. Крім того, ОСОБА_5 додав, що має неповнолітнього сина ОСОБА_16 , 2015 року народження, який залишився під наглядом його матері, яка є пенсіонеркою, оскільки мати дитини виїхала за кордон. Вчинення вказаного злочину пояснює складними сімейними особистими обставинами, на теперішній час все усвідомив та шкодує про вчинене, має намір в подальшому продовжити військову службу та захищати Україну.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , він проходив військову службу з обвинуваченим ОСОБА_5 в одному підрозділі у військовій частині НОМЕР_1 . В середині квітня 2023 року вони знаходилися в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 залишив місце дислокації підрозділу. Раніше він скаржився, що після поранення має поганий стан здоров`я. Характеризує ОСОБА_5 з позитивної сторони, але не може сказати, що за причини могли його спонукати до такого вчинку. В частині мали місце випадки надання відпусток за сімейними обставинами на кілька днів, але ОСОБА_5 за наданням відпустки не звертався.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що він проходив військову службу з обвинуваченим з літа 2022 року в одному підрозділі 92-ї бригади. В квітні 2023 року вони знаходилися у АДРЕСА_2 . Коли 16.04.2023 підрозділу треба було виходити на бойові позиції, з`ясувалося, що ОСОБА_5 відсутній та самовільно залишив військову частину. Потім командир з ним намагався зв`язатися, але на дзвінки той не відповідав. Може охарактеризувати ОСОБА_5 з позитивної сторони, до цього випадку він сумлінно і добросовісно виконував свої обов`язки військової служби. Щодо можливих проблем із здоров`ям обвинуваченого, свідку нічого не відомо.

Крім показань свідків, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000797 від 01.05.2023 до реєстру було внесено відомості за ч. 4 ст. 408 КК України за повідомленням військової частини НОМЕР_1 про те, що16.04.2023 військовослужбовець- навідник 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, солдат ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби з метою ухилення від неї, в умовах воєнного стану ( а.с. 1-2 т.2).

Постановою слідчого від 19.07.2023 кваліфікацію кримінального правопорушення, зареєстрованого у вищевказаному кримінальному провадженні, з ч. 4 ст. 408 КК України на ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2022 № 157 солдат ОСОБА_5 зарахований до списку особового складу частини на посаду номера обслуги 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 з 20.06.2022 (а.с.34 т.2).

Відповідно до наказу № 51-РС від 18.02.2023 командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 призначено навідником 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону ( а.с.35 т.2).

За рапортом командира 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 командира частини повідомлено, що 16.04.2023 близько 06 год 00 хв під час перевірки особового складу в районі виконання бойових завдань у АДРЕСА_2 виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 , який самовільно залишив місце служби з метою ухилення від військової служби. Залишена солдатом ОСОБА_5 штатна зброя, закріплена за ним, знаходиться в підрозділі. Вжиті заходи щодо з`ясування місцезнаходження, результатів не дали, оскільки встановити з ним телефонний зв`язок не надалось можливим через перебування абонентського номеру поза зоною досяжності ( а.с. 7 т.2).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 16.04.2023 за № 2091 призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини в умовах воєнного стану солдатом ОСОБА_5 ( а.с.8 т. 2).

Актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини в умовах воєнного стану солдатом ОСОБА_5 встановлено, що 16.04.2023 близько 06 год 00 хв під час перевірки особового складу в районі виконання бойових завдань у АДРЕСА_2 виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 , який самовільно залишив місце служби з метою ухилення від військової служби без поважної причини та матеріали службового розслідування направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Харківську спеціалізовану прокуратури у військовій та оборонній сфері та Територіальне управління Державного бюро розслідувань ( а.с.13-21 т.2).

Згідно службової характеристики на солдата ОСОБА_5 за час проходження служби він зарекомендував себе з негативного боку, до своїх службових обов`язків ставиться недбало; недостатньо працює над підвищенням свого професійного рівня, до служби ставиться безвідповідально, не завжди розуміє проблемні питання та іноді не вміє виділити головні аспекти; програму бойової підготовки засвоює посередньо; до виконання службових обов`язків ставиться безвідповідально, не завжди проявляє достатню ініціативу, труднощі по службі переносити не вміє, культура поведінки задовільна, із командиром та начальником не завжди тактовний, фізично розвинений задовільно, зовнішній вигляд неохайний ( а.с.32 т.2).

Актом службового розслідування, затвердженим 07.05.2023, встановлено неприбуття солдата ОСОБА_5 з лікувального закладу, відсутність на військовій службі з 19 год 00 хв 06.03.2023 по 21 год 00 хв 08.03.2023 протягом двох діб в період воєнного стану, за що його було позбавлено премії за березень 2023 року у повному обсязі.

З медичної характеристики солдата ОСОБА_5 встановлено, що за час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 з 17.06.2022 він постійно знаходився під динамічним наглядом лікаря частини, у період з 28.11.22 по 04.12.22 проходив стаціонарне лікування в ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_4 ) з діагнозом: Множинне вогнепальне осколкове поранення кінцівок від 26.11.22; сліпе осколкове поранення правого передпліччя із вогнепальним багатоуламковим переломом середньої третини променевої кістки зі зміщенням уламків та наявністю стороннього тіла; осколкове сліпе поранення м`яких тканин середньої третини правого стегна, операція 26.11.22. У період з 04.12.22 по

10.12.22 проходив стаціонарне лікування в КНП ХМР «Міська клінічна лікарня №17» м.Харків з діагнозом: Сліпе осколкове поранення середньої третини правого передпліччя із

вогнепальним уламковим переломом середньої третини променевої кістки зі зміщенням

уламків. Осколкове сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини правого стегна.

З 13.12.22 по 18.01.23 стаціонарне лікування в ХКЛ ЗТ №2 м. Харків з діагнозом: Множинне вогнепальне осколкове поранення кінцівок від 26.11.22. Сліпе поранення с/3 правого передпліччя з переломом с/3 правої променевої кістки зі зміщенням. Сліпе поранення м`яких тканин в/3 правого стегна. Огляд ВЛК в в/ч НОМЕР_4 м.Харків №384 від «17» січня 2023 року. Діагноз:Консолідуючий перелом (26.11.2022) середньої третини правої променевої кістки, внаслідоквогнепального

сліпого поранення правого передпліччя (26.11.2022), з тимчасовим порушенням функції правої верхньої кінцівки. За результатом ВЛК потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. На диспансерному обліку не перебуває. Станом на 09.05.2023 огляд військовослужбовця не проведено у зв`язку з відсутністю у підрозділі. На обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Суд приходить до висновку, що про доведеність вини обвинуваченого «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Наведені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є взаємопов`язаними, такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку лікаря-нарколога не знаходиться, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матір-пенсіонерку ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем мешкання характеризується позитивно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином.

Суд зазначає, що на території України триває воєнний стан, а обвинувачений, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, зобов`язаний був непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свої навички і майстерність, а також твердо знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно перебувати у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

На переконання суду, протиправна поведінка обвинуваченого суттєво знижує рівень військової дисципліни та боєготовність Збройних Сил України, що в умовах сьогодення є критично неприпустимим, а тому уникнення обвинуваченим покарання фактично сформує негативну думку інших військовослужбовців, відповідно до якої ухилення від виконання покладених на військовослужбовця обов`язків під час воєнного стану не призводить до адекватного скоєному покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого, та призначає йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі.

Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, буде співрозмірним і достатнім для запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого та забезпечення виконання вироку, суд вважає доцільним залишити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Термін відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373- 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 19.07.2023.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 - у той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий : ОСОБА_1