Справа № 706/829/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі : головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження №0000602 від 18.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, українки, громадянки України, незаміжньої, яка має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно непрацевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудиму, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.190 КК України,-

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ,

обвинувачена: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, приблизно наприкінці грудня 2023 року, перебуваючи не території Арабської Республіки Єгипет, маючи умисел спрямований на заволодіння чужими коштами шляхом обману, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, керуючись жагою наживи за рахунок чужої власності, розмістила в соціальній мережі «Фесбук» на сторінці « ОСОБА_8 » оголошення щодо продажу та перевезення медичних препаратів з України до іноземних держав.

31.12.2023 ОСОБА_9 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , в меседжері «Messenger», надіслала повідомлення останній щодо придбання медичного препарату Lindynette 20, та їх перевезення до Канади, для її доньки.

ОСОБА_3 , вводячи ОСОБА_9 в оману запевнила її у дійсності своїх намірів виконати взяті на себе зобов`язання, переконала потерпілу перерахувати на банківську картку № НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3784 гривень, в якості передоплати. ОСОБА_9 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_3 , будучи введеною в оману, цього ж дня, перерахувала на вказану останньою банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 3784 гривень, після чого ОСОБА_3 , отримавши від потерпілої грошові кошти на рахунок, таким чином заволоділа ними шляхом обману та розпорядилась грошовими коштами на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та дала пояснення, що вона дійсно через меседжер «Messenger», надіслала повідомлення ОСОБА_9 , щодо придбання медичного препарату Lindynette 20, та їх перевезення до Канади, для її доньки та запевнила її у дійсності своїх намірів виконати взяті на себе зобов`язання. ОСОБА_9 , перерахувала грошові кошти в сумі 3784 грн., однак вона не надіслала вищевказаний медичний препарат. У вчиненому щиро розкаялася та просила суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву в яких просила суд справу слухати у її відсутність

Після допиту в судовому засіданні обвинуваченої, яка просила справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно пред`явленого їй обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом підсудної, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та правильність кваліфікації дій обвинуваченої.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування того чи іншого покарання.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка позитивно характеризується за місцем проживання, вину у вчиненому визнала, наявністю у останньої неповнолітньих дітей, які перебувають на її утриманні, її матеріальне становище, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Виходячи з характеру і ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винної та обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати їй покарання у виді штрафу межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Отже, суд прийшов до висновку, що дане покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 , і попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, згідно ст. 124 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст.174, ч. 9 ст.100 КПК.

Прокурор відповідно до ч.4 ст.176 та ч.1 ст.331 КПК України не звертався з письмовим клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої, тому суд позбавлений можливості вирішити це питання при ухваленні вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371,373-374,381-382,394-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.04.2024 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9»IMEI: НОМЕР_2 , 2 слоти «лайфселл», 4 слоти для сім-карток «київстар», пакет золотистого кольору марки «Guerlain, з наявними у ньому медичними лікарськими препаратами, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_10 , слот(сім-картку) «лайфселл», упакування від стартового пакету «Лафселл» з абонентським номером телефону НОМЕР_3 , 2 банківські картки ощадбанку № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A 52»IMEI 1: НОМЕР_6 та IMEI 2: НОМЕР_7 , повернути ОСОБА_3 .

CD-R диск марки «Verbatim», об`ємом 700 MВ, на якому знаходиться інформація згідно ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду № 705/2433/234 1-кс/705/669/24 від 07.05.2024, адаптер до електронного носія інформації флеш-картки марки «Transcend», DVD-Rдиск марки «MyMedia», на якому знаходяться відео-файли скопійовані з адаптеру до електронного носія інформації флеш-картки марки «Transcend»- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1