ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1940/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/683/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 309 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинувальними актами, внесеними до ЄРДР за № 0000269 від 18.02.2023, № 0000112 від 06.02.2023, 0000292 від 06.04.2023, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лієпая Латвії, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, працевлаштованого в ТОВ «Ніка Енерджі» на посаді електромеханіка, має на утриманні мати пенсійного віку - ОСОБА_9 , 1948 року народження, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше судимого: - вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.09.2009 за частинами 2, 3 статті 185, частиною 2 статті 186, статтею 297, частиною1 статті 309, 70 КК України до 5 років позбавлення волі; згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 звільнений умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 6 місяців; - вироком Комінтернівського районного суду м. Харків 14.01.2014 за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; - вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова 28.01.2015 за частиною 2 статті 186 КК України із застосуванням частини 1 статті 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185, частиною1 статті 309, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 11 місяців 27 днів,

- вироком Дзержинського районного суду м Харкова від 20.06.2019 року за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 70, статті 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 11.11.2022 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 309КК України та призначено йому покарання:

за частиною 2 статті 190 КК України - 3 (три) роки обмеження волі;

за частиною 1 статті 309 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі частиною 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (місяців) обмеження волі. Запобіжний захід до ОСОБА_8 не застосовувався. Згідно вироку ОСОБА_8 , у невстановлений період часу, але не пізніше 19.01.2023 через інтернет-мережу «ОЛХ» знайшов оголошення від ОСОБА_10 з приводу продажу її мобільного телефону моделі «Iphone 13 Pro Max» і в саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману зазначеним мобільним телефоном, вживаючи заходи конспірації, з метою приховання своїх анкетних даних зареєструвався в мобільному додатку «Нова Пошта», як ОСОБА_11 та вказав контактний номер телефону НОМЕР_1 . Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, здійснив замовлення вказаного вище мобільного телефону, належного ОСОБА_10 , нібито для того, щоб його в подальшому придбати, шляхом відправки ОСОБА_8 , через ТОВ «Нова пошта» шляхом накладного платежу, оцінивши вартість посилки у розмірі 37 000 грн. 00 коп. і продавець ОСОБА_10 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_8 , та, цілком і повністю довіряючи йому, добровільно відправила на ім?я останнього, а саме: на ім`я ОСОБА_11 , вказаний вище мобільний телефон, надіючись на те, що той його обов?язково придбає або поверне у разі із невідповідностями. Надалі 19.01.2023 приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_8 прийшов у відділення «Нова пошта» № 107 , яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 115, де на його ім?я яке він надав при оформленні, а саме: ОСОБА_11 прийшла посилка із мобільним телефоном «Iphone 13 Pro Max» від ОСОБА_10 за попередньою домовленістю. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 після отримання вказаної вище посилки, почав розглядати мобільний телефон, протираючи при цьому його екран, після чого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, а також усвідомлюючи те, що працівник ТОВ «Нова пошта», який останньому видавав посилку, нічого не підозрює про його злочинний, шахрайський намір, дістав з правої кишені своїх штанів, предмет, ззовні схожий на мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max», поклав його до коробки, а безпосередньо мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max», який тримав у руці, поклав до правої кишені своїх штанів, тим самим обмінявши їх. Надалі, ОСОБА_8 бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, повернув працівнику ТОВ «Нова пошта» коробку з предметом, ззовні схожим на мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max», повідомивши, що він нібито йому не підійшов, після чого покинув приміщення «Нової Пошти» з мобільним телефоном «Iphone 13 Pro Max», який належав ОСОБА_10 та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки у сумі 37 000 грн. 00 коп. ТОВ «Нова Пошта», у зв?язку з відшкодуванням останніми клієнту ОСОБА_10 матеріальних збитків, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_8 , маючи непогашену та не зняту в установленому порядку судимість, повторно вчинив корисний умисний злочин проти власності, 30.01.2023 року, у не встановлений час, увійшов до мережі Інтернет на сайт «OLX», де побачив оголошення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо продажу належного останньому мобільного телефону торгової марки «Iphone 13 pro max», чорного кольору на 256 гб. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом зазначеним мобільним телефоном, що належить ОСОБА_12 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння шляхом обману належним ОСОБА_12 мобільним телефоном, ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за чужий рахунок, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, домовився з ОСОБА_12 про внесення ОСОБА_8 передплати у сумі 400 гривень за вказаний мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_12 , не розуміючи злочинного умислу ОСОБА_8 , будучи введеним останнім в оману, 31.01.2023 відправив мобільний телефон торгової марки «Iphone 13 pro max», чорного кольору на 256 гб, IMEI НОМЕР_3 , з відділення «Нової пошти» № 94 , розташованого у м. Одеса, за адресою: вул. Катеринська, 84/86, на адресу відділення «Нової пошти» № 65 , яке розташоване за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Сталінграда, 169/24.

01.02.2023, приблизно о 17 годині, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння, шляхом обману, належним ОСОБА_12 вищевказаним мобільним телефоном, заздалегідь заготувавши муляж мобільного телефону, зовнішньо схожого на вказаний мобільний телефон ОСОБА_12 , прийшов до відділення «Нової Пошти» № 65 , яке розташоване за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграду, 169/24, разом з муляжем, де під приводом огляду вищевказаної посилки, скориставшись тим, що оператор відділення «Нової пошти» відволікся та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, здійснив заміну належного ОСОБА_12 мобільного телефону ТМ «Iphone 13 pro max», чорного кольору на 256 гб., вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи 38 267 грн., на муляж, та повернув вказаний муляж телефону співробітнику відділення «Нової пошти» для повернення відправнику, а саме ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_8 , покинув місце вчинення злочину з належним ОСОБА_12 мобільним телефоном, яким розпорядився на власний розсуд, а посилка з муляжем мобільного телефону була провернута відправнику - ОСОБА_12 .

Матеріальна шкода ОСОБА_12 , на підставі поданої ним претензії, у зв?язку з недостачею всередині посилки від 07.02.2023, була відшкодована ТОВ «Нова Пошта». Так, своїми злочинними протиправними діями, ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Нова Пошта» на загальну суму 38 267 гривень.

Також, ОСОБА_8 в невстановлений час, в невстановленому місці, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, що знаходяться у обмеженому обігу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, незаконно придбав у особи (осіб) особистість якої (яких) встановити не виявилось за можливе, одну пігулку білого кольору в блістері з наркотичним засобом, та два флакони з написом «Нафтизин» з наркотичним засобом, що знаходиться у обмеженому обігу - метадон, який приніс додому за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та почав зберігати при собі з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_8 , пов?язані з незаконним зберіганням вищевказаного наркотичного засобу, були припинені співробітниками правоохоронних органів, які 09.02.2023 у період з 10 год. 38 хв. до 13 год. 08 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , виявили та вилучили: одну пігулку білого кольору в блістері, та два флакони з написом «Нафтизин» з наркотичним засобом, в присутності двох понятих.

Надана одна пігулка білого кольору круглої форми, та порошкоподібна речовина, що знаходилась у двох флаконах, містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон.

Маса метадону в складі наданої таблетки та порошкоподібної речовини у двох флаконах складає: 0,022 грам, 0,014 грам, 0,012 грам (у загальному підрахунку: 0,048 грам)

Вказані підсумки дослідження підтверджено висновком експерта за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № 7725 від 06.04.2023.

Таким чином, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб - метадон, який віднесений до наркотичних засобів, що знаходяться в незаконному обігу згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров?я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», (у редакції наказу Міністерства охорони здоров?я України № 634 від 29.07.2010) метадон масою від 0,02 г до 1,6 г складає розмір від невеликого до великого розміру, тобто становить розмір наркотичного засобу за придбання, зберігання та перевезення якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України. Не погодившись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, ухвалити своє рішення, застосувавши статтю 75 КК України або обрати альтернативний вид покарання без позбавлення чи обмеження волі. Свої вимоги обвинувачений обгрунтовує тим, що призначене покарання є занадто суворим та не відповідає принципу достатності для виправлення. Суд першої інстанції не врахував щире каяття, співпрацю з органом досудового розслідування, наявність офіційного місця роботи, організація, де він працює займається усуненням наслідків обстрілів, а саме усуває обриви дротів. Зазначає, що на утриманні має матір 1948 року народження. Наведених підстав достатньо для застосування статті 69 та 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 обізнаний про те, що в провадженні суду апеляційної інстанції з 19.01.2024 перебуває його апеляційна скарга на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року. 26.06.2024 ОСОБА_8 був присутній у судовому засіданні та заявив клопотання про призначення йому захисника. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.06.2024 клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задоволено, призначено йому захисника, розгляд справи відкладено на 28.08.2024, про що обвинувачений був повідомлений, що підтверджується його розпискою та довідкою про доставку смс-повідомлення на номер ОСОБА_8 .

В призначене на 28.08.2024 судове засідання обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надіслав повідомлення з проханням відкласти судове засідання, у зв`язку із гострим захворюванням. Довідку (лікарняний лист) зобов`язався надати. Розгляд апеляційної скарги обвинуваченого відкладено на 06.11.2024, про що ОСОБА_8 був повідомлений шляхом надіслання смс-повідомлення на його номер телефону. В призначений час обвинувачений ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не прибув та вкотре надіслав з електронної скриньки «ОСОБА_3» повідомлення з проханням перенести судове засідання, оскільки перебуває на лікарняному із тяжким захворюванням, лікарняний лист зобов`язується надати. Вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 без його участі, суд апеляційної інстанції виходить з того, що за клопотанням обвинуваченого, останньому було призначено захисника. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , який був призначений Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, з матеріалами провадження ознайомився 22.07.2024, спілкувався із обвинуваченим, повідомляв останнього про те, що розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.11.2024. Обвинувачений ОСОБА_8 доказів перебування на лікуванні 28.08.2024 та 06.11.2024, не надавав. З огляду на те, що обвинувачений забезпечений правовою допомогою, питання про погіршення його становища не ставиться, він не перебуває під вартою, доказів поважності причин його неприбуття до суду апеляційної інстанції не надає, інших апеляційних скарг, окрім апеляційної скарги обвинуваченого, не надходило, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_8 без його участі. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Висновки суду відносно фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого апелянтом не заперечуються, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції на підставі частини 1 статті 404 КПК України переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги. Надаючи оцінку вироку в частині правильності призначення покарання обвинуваченому, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченого. З оскаржуваного вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 309 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, розкаявся у скоєному. Судом першої інстанції обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до статті 66 КК України, встановлено щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до статті 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції не враховано його співпрацю з органами досудового розслідування. Однак, як вбачається з матеріалів провадження та змісту обвинувальних актів щодо ОСОБА_8 така обставина не була встановлена органом досудового розслідування, не зазначена в обвинувальних актах. ОСОБА_8 не конкретизує в чому виявилася його співпраця з органами досудового розслідування, що могло б бути розцінене судом як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_8 розпорядився привласненим ним майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки у сумі 37 000 грн. 00 коп. та 38 267 гривень ТОВ «Нова Пошта», у зв?язку з відшкодуванням останніми клієнтам матеріальних збитків. За епізодом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, стороною обвинувачення також не було встановлено обставини, що пом`якшує покарання, а саме: активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд апеляційної інстанції враховує, що саме правоохоронними органами були припинені протиправні дії ОСОБА_8 , пов?язані з незаконним зберіганням наркотичного засобу.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к, під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає належних підстав, які б свідчили про обґрунтованість доводів обвинуваченого щодо наявності в його діях активного сприяння органам досудового розслідування у розкритті кримінальних правопорушень. Інших обставин, які б відповідно до статті 66 КК України пом`якшували покарання, не вбачається

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для застосування статті 69 КК України, яка вимагає наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Щодо можливості застосування в даному випадку положень статті 75 КК України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Стаття 75 КК України передбачає, якщо суд, крім випадків засудження за окремі злочини, визначені цією статтею, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ОСОБА_8 раніше був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз вироком Дзержинського районного суду м Харкова від 20.06.2019 року за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 11.11.2022 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, із вищою освітою, неодружений. Згідно оскаржуваного вироку, станом на червень 2023 ОСОБА_8 був працевлаштований в ТОВ «Ніка Енерджі» на посаді електромеханіка, має на утриманні мати пенсійного віку - ОСОБА_9 , 1948 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, військовозобов`язаний. Суд апеляційної інстанції зауважує, що обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, як на підстави для застосування статті 69 або статті 75 КК України, зокрема щодо його працевлаштування та наявності матері 1948 року народження, вже були враховані судом першої інстанції при вирішенні питання щодо призначення покарання та, на переконання суду апеляційної інстанції, не є достатніми підставами для застосування положень статті 69 КК України або статті 75 України.

Крім того, в даному випадку наявність у обвинуваченого матері та його працевлаштування на підприємстві, яке виконує ремонтні роботи, виготовляє електрообладнання для об`єктів живлення критичної інфраструктури, не мінімізує суспільної небезпечності вчиненого та, з урахуванням обставин вчинених кримінальних правопорушень, не свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного йому судом першої інстанції покарання, враховуючи, що звільнившись 11.11.2022 з установи виконання покарань, ОСОБА_8 вже через короткий проміжок часу знову вчиняв нові кримінальні правопорушення 19.01.2023, 01.02.2023, 09.02.2023.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. З огляду на дані, що характеризують особу обвинуваченого, який неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів та до нього вже були застосовані положення статті 75, 81 КК України, однак останній не стає на шлях виправлення, оскільки після відбуття реальної міри покарання вже 19.01.2023 та 30.01.2023 повторно вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення, а 09.02.2023 - кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 309 КК України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробування. Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції з урахуванням положень статтей 50, 65 КК України, з дотриманням вимог статті 70 КК України призначив той вид та розмір покарання, який є співмірним з тяжкістю вчинених кримінальних правопорушень та відповідає принципам індивідуалізації, є достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 вказаних висновків не спростовують та не є достатніми для застосування до нього при призначенні покарання положень статей 69, 75 КК України. У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції мотивованими. Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені статтею 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2023 року - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: