Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/2083/24
Номер провадження 1-кс/530/543/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2024 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зіньків, Полтавської області скаргу ОСОБА_3 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 20000028 від 05.06.2023 року, встановлення осіб які сприяли у прийнятті незаконних та протиправних рішень по відчуженню належної йому земельної ділянки та призначення судову земельно- технічної експертизи,-

В С Т А Н О В И В :

30.09.2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області зі скаргою щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 20000028 від 05.06.2023 року,встановлення осіб які сприяли у прийнятті незаконних та протиправних рішень по відчуженню належної йому земельної ділянки та призначення судову земельно- технічної експертизи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ скарга передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 ..

Скарга мотивована тим, що слідчим ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 20000028 від 05.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України. 11 вересня 2024 року він звернувся до слідчого ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з клопотанням про визнання потерпілим, встановити осіб, які сприяли у прийнятті незаконних та протиправних рішень по відчуженню належної ОСОБА_3 частини земельної ділянки площею 12,96 га, цільове призначення: ведення сільськогосподарського товарного виробництва ,яка розташована на території Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області та яка складається з земельної ділянки №1 площею 8,40 га та земельної ділянки №2 площею 4,56 га. та просив призначити земельно-технічну експертизу. Будь які слідчі дії не проводяться, а тому він звернувся зі скаргою до суду в якій просив зобов`язати слідчого ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області визнати ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 20000028 від 05.06.2023 року потерпілим, призначити земельно- технічну експертизу та встановити осіб, які сприяли у прийнятті незаконних та протиправних рішень по відчуженню належної йому частини вищезазначеної земельної ділянки .

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, належним чином повідомлений заяв про відкладення суду не надав.

Слідча ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином про причини неявки суду не повідомили, тим самим не скористалися своїм процесуальним правом. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, зачитавши скаргу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 20000028 від 05.06.2023 року, дослідивши надані документи, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що в провадженні слідчої ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 20000028 від 05.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України. ОСОБА_3 подав слідчій заяву про проведення земельно технічної експертизи та визнання його потерпілим.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. У відповідності до п. 1 ч. 1ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь - яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглядати в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Визнання чи невизнання особи потерпілою має здійснюватися виключно на підставі положень ст. 55 КПК України.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як було встановлено під час розгляду скарги постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим чи відмови у призначенні експертизи не прийнято.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілим.

Згідно з п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відтак, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що питання визнання особи потерпілим та призначення експертиз у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування відноситься виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілим та зобов`язувати вчинити процесуальну дію. Крім того, вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч. 1 ст. 303 КПК України. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скаржника не відносяться до компетенції слідчого судді.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303,304,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 20000028 від 05.06.2023 року , встановлення осіб які сприяли у прийнятті незаконних та протиправних рішень по відчуженню належної йому земельної ділянки та призначення судову земельно- технічної експертизи відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1