ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 618/786/20 Номер провадження 11-кп/814/1884/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000010 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 30 липня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000010 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тольятті Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 27 вересня 2024 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з ухвалою суду першої інстанції та просить її скасувати.

При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що потерпілий ОСОБА_9 перебуває у розшуку в іншому кримінальному провадженні, а свідок ОСОБА_10 - в установі відбування покарань, що виключає можливість впливу на цих осіб.

Зазначає про наявність суперечностей у показаннях свідка ОСОБА_10 , у якого був мотив на вчинення кримінального правопорушення.

Наголошує про відсутність речових доказів, які підтверджують його причетність до вчинення злочину.

Заперечує можливість переховування від суду з огляду на введення на території України воєнного стану.

Стверджує, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та має на утриманні бабусю похилого віку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Також, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

При цьому, з моменту взяття ОСОБА_8 під варту не змінилися обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Так, місцевий суд правильно вказав про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, про наявність вказаного ризику також свідчить процесуальна поведінка ОСОБА_8 , який переховувався від органу досудового розслідування, перебував у розшуку та був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст.191 КПК України в с. Олександрівка Лиманського району Одеської області.

Висновок суду про відсутність міцних соціальних зв`язків підтверджуються даними про особу обвинуваченого, який не має сім`ї, не працює та не має офіційних джерел доходів.

Твердження обвинуваченого про наявність у нього на утриманні бабусі похилого віку в даному випадку не спростовує правильності висновків суду з урахуванням наведених обставин.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність суперечностей у показаннях свідка, а також відсутність речових доказів, що підтверджували б його причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушенняповинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження.

Вказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 в сукупності з обсягом пред`явленого обвинувачення та характером інкримінованих дій свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали справи та апеляційна скарга обвинуваченого не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд обґрунтовано скористався у даному випадку правом не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

У зв`язку з наведеним, висновки суду про продовження тримання ОСОБА_8 під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 30 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000010 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4