Номер провадження 1-в/201/351/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, засудженого вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 (однієї тисячі семисот) гривень, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшло подання заступника начальника відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане подання обґрунтовано наступним.

Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 гривень.

02 листопада 2021 року вирок набрав законної сили.

16 листопада 2021 року розпорядження та копія вироку відносно засудженого ОСОБА_4 надійшли до уповноваженого органу з питань пробації.

Станом на 28 жовтня 2024 року орган з питань пробації не отримав від засудженого ОСОБА_4 документа про сплату штрафу.

Проведеними заходами установити причини несплати штрафу засудженим ОСОБА_4 не представилось можливим, оскільки засуджений на зв`язок не виходить.

На теперішній час перевірити адресу реєстрації та проживання засудженого ОСОБА_4 є не можливим. У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України територія м. Маріуполь Донецької області визнана тимчасово окупованою (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» від 22.12.2022 р. №309). Внаслідок окупації м. Маріуполь на його території не функціонують жодні поштові служби та окупаційною владою змінено оператора мобільного зв?язку. Тому спрямувати виклик засудженому поштою чи з використанням технічних засобів електронних комунікацій не виявляється можливим.

Відповідно до повідомлення з Міністерства соціальної політики України в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_4 не значиться.

З інформації Державної податкової служби України щодо джерел виплачених доходів встановлено, що офіційних джерел доходів засуджений ОСОБА_4 не має.

Згідно повідомлень: управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Донецькій області відомості щодо вчинення засудженим нових кримінальних правопорушень відсутні; відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено; ІНФОРМАЦІЯ_2 - на військову службу не призваний; Маріупольського міського центру зайнятості - з приводу працевлаштування не звертався.

05 вересня 2024 року до Маріупольського районного управляння поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Маріупольське РУП), за ухилення засудженого ОСОБА_4 від сплати штрафу, направлено подання в порядку ч. 1 ст. 389 КК України.

25 жовтня 2024 року з Маріупольського РУП отримано повідомлення про те, що заява та викладені в ній обставини не містять ознак кримінального правопорушення, а також сплинув строк давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , засуджений 30 вересня 2021 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, вирок набрав законної сили 02 листопада 2021 року, строк давності виконання вказаного вироку сплинув 02 листопада 2023 року.

Відповідно до інформації наданої управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Донецькій області, засуджений ОСОБА_4 з дня винесення вироку, а саме з 30 вересня 2021 року, до кримінальної відповідальності не притягувався, процесуального статусу обвинуваченого в жодному кримінальному провадженні не має.

Враховуючи наведене, в порядку ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України до суду направлено матеріали стосовно засудженого ОСОБА_4 , для вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року.

Представник відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду подання повідомлялась належним чином, клопотань про відкладення розгляду подання від останньої не надходило.

Представник Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 до канцелярії суду подав заяву про розгляд подання уповноваженого органу з питань пробації відносно засудженого ОСОБА_4 за його відсутності, яке підтримав повністю та просив задовольнити.

У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України територія м. Маріуполь Донецької області визнана тимчасово окупованою (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» від 22.12.2022 р. №309).

З доданих до подання матеріалів вбачається, що відоме місце проживання засудженого ОСОБА_4 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території, яка визнана тимчасово окупованою.

Відповідно до інформації з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА» в умовах правового режиму воєнного стану, введеного у країні відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами), затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, роботу мережі об`єктів поштового зв`язку Укрпошти ускладнено, водночас можуть відбуватися зміни в режимі роботи відділень поштового зв`язку (далі ВПЗ), переліку надання послуг та строків їх надання. На даний час тимчасово не працюють ВПЗ у тих населених пунктах, де відбуваються бойові дії та обстріли, ВПЗ, які зруйновані внаслідок цього, та ВПЗ, що розташовані на території, що тимчасово окупована ворогом.

Тож, за наведених обставин, направити засудженому ОСОБА_4 судовий виклик за місцем мешкання останнього поштовим зв`язком з об`єктивних підстав не виявилось можливим.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Тому, з огляду на положення п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання заступника начальника відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що воно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбуття покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, положення статті 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 гривень.

Вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року набрав законної сили 02 листопада 2021 року.

16 листопада 2021 року вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року прийнятий до виконання відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Станом на 28 жовтня 2024 року уповноваженим органом з питань пробації від засудженого ОСОБА_4 не отримано документів про сплату штрафу.

На теперішній час перевірити адресу реєстрації та проживання засудженого ОСОБА_4 є не можливим. У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України територія м. Маріуполь Донецької області визнана тимчасово окупованою (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» від 22.12.2022 р. №309). Внаслідок окупації м. Маріуполь на його території не функціонують жодні поштові служби та окупаційною владою змінено оператора мобільного зв?язку. Тому спрямувати виклик засудженому поштою чи з використанням технічних засобів електронних комунікацій не виявляється можливим.

Проводилось інші заходи зазначені в поданні уповноваженого органу з питань пробації відносно засудженого ОСОБА_4 з метою виконання вироку, однак встановити місце перебування останнього не виявилось можливим.

З дня набрання чинності вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 гривень, минуло більше двох років.

Відповідно до довідки про судимості ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину, у тому числі, ухилення від відбування покарання, не притягувався.

Отже, з огляду на те, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання у відповідному порядку - вироком суду не встановлений, відомості про те, що за період з 30.09.2021 року до 02.11.2024 року ОСОБА_4 вчинив новий злочин відсутні, суд вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України, а тому подання уповноваженого органу з питань пробації підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому за вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2021 року у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 (однієї тисячі семисот) гривень, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1