У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.04.2024 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000340 від 09.04.2024 р.

Учасники судового провадження:

представник заявника ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2024 року залишено без задоволення скаргу потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.04.2024 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000340 від 09.04.2024 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, скасувати постанову слідчого Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.04.2024 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000340 від 09.04.2024 р.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя не надав оцінки тому, що письмове звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 від 17.10.2023 р. № 6/6490 до відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП для складання протоколів про адміністративні правопорушення є офіційним документом, відповідно до положень ст. ст. 258, 366 КК України, оскільки наслідком подання вказаного документа є притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.05.2024 р. та від 16.02.2023 р. у справі № 760/14696/15.

Крім наведеного, потерпілий вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі наведені відомості, які не відповідають дослідженим доказам, зокрема вказано про те, що 28.07.2023 р. та 25.09.2023 р. він відмовився від отримання повісток до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що він начебто не заперечував, однак в ході розгляду скарги, він заперечував факту вручення йому повісток.

Апелянт вважає, що висновки слідчого судді про те, що на час звернення від 17.10.2023 р. не були скасовані рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 210, 210-1 КУпАП є помилковими, оскільки наявність на момент складання звернення від 17.10.2023 р. № 6/6490 винесених 20.07.2023 р. та 21.07.2023 р. чинних постанов про адміністративні правопорушення за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП не могло бути підставою для складання цього звернення на направлення його до органу поліції, оскільки відповідні протоколи вже були складені, а отже звернення є завідомо неправдивим та містить неправдиві відомості.

На думку потерпілого, слідчий, закриваючи кримінальне провадження, не дотримався вимог ст. ст. 94, 110 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

22.07.2024 р. до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла скарга потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 27.08.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000340, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

17.02.2024 р. ОСОБА_5 направив до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві заяву від 15.02.2024 р. про вчинення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке полягало у складанні завідомо неправдивого офіційного документа звернення від 17.10.2023 р. № 6/6490 до Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо доставляння громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколів про адміністративні правопорушення та внесення до цього документа завідомо неправдивих відомостей. Вказану заяву Територіальне управління ДБР, розташоване у м. Миколаєві скерувало за підслідністю для розгляду до Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яким до ЄРДР за № 0000340 внесені відповідні відомості та розпочато досудове розслідування.

30.04.2024 р. слідчим Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області вказане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням слідчого, ОСОБА_5 зазначив, що письмове звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 від 17.10.2023 р. № 6/6490 до Відділення поліції № 3 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області щодо доставляння громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколів про адміністративні правопорушення відповідає ознакам офіційного документа, а висновки слідчого у оскаржуваній постанові про те, що звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 від 17.10.2023 р. № 6/6490 не є офіційним документом, є помилковим.

Крім того, Витягом з наказу Мінекономіки від 21.06.2023 р. № 6016 підтверджується надання ОСОБА_5 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 21.12.2023 р. Зазначений наказ Мінекономіки не скасований, визнаний не чинним або анульованим. Відтак, факт не зарахування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на спеціальний військовий облік не впливає на чинність наданої йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Тому посилання слідчого у оскаржуваній постанові на те, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 при складанні звернення від 17.10.2023 р. № 6/6490 виходили з того, що станом на 17.10.2023 р. (при наданій відстрочці з 21.06.2023 р. по 21.12.2023 р.) ОСОБА_5 підлягав призову на військову службу, є помилковим.

За цих обставин потерпілий вважає, що звернення від 17.10.2023 р. № 6/6490 до Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо доставляння громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколів про адміністративні правопорушення, має ознаки завідомо неправдивого офіційного документа.

Відмовляючи у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_5 . слідчий суддя встановив, що доводи скарги ОСОБА_5 зводяться фактично до незгоди з діями та рішеннями працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак останнє не дає підстав для висновку про наявність у діях вказаних посадових осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а тому дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки слідчим проведено ряд необхідних слідчих дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проаналізовано зібрані матеріали, яким надано належну правову оцінку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

У ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.

В ст. 284 КПК України, визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Як вбачається з аналізу норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування обов`язково повинні бути дотриманні принципи повноти та об`єктивності, що є оціночними поняттями. Надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим (прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим Відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000340 від 09.04.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом можливого складання завідомо неправдивого офіційного документу, а саме відомостей про неприбуття за повістками ОСОБА_5 для проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим допитаний, як потерпілий ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_7 (начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_8 (начальник мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ), витребувано документацію ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пов`язана з викликами ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчим встановлено, що на початку липня 2023 р. до Миколаївського глиноземного заводу працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено розпорядження на виклик певних осіб, які перебували на військовому обліку, в тому числі ОСОБА_5 , але останній за першим викликом не з`явився. В подальшому ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення в прядку ст. ст. 210, 210-1 КУпАП та направлено на медичний огляд, за результатами якого він був визнаний придатним. В подальшому відповідно витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_5 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців, тобто заброньований, проте вказаний витяг мав помилку в номері військово-облікової спеціальності, у зв`язку з чим останній не був поставлений на спеціальний військовий облік. За місцем праці ОСОБА_5 направлялись повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній з`являвся, проте відмовлявся отримувати повістки про відправки до військової частини, у зв`язку з чим, відносно останнього складені звернення щодо доставляння громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_3 для притягнення до адміністративної відповідальності.

Надалі, в кінці грудня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли повідомлення від Миколаївського глиноземного заводу про бронювання працівників, в тому числі ОСОБА_5 , які були оформлені без порушень, а тому останній був поставлений на спеціальний облік та складено повідомлення до відділення поліції з проханням виключити ОСОБА_5 зі списків розшуку громадян.

29.04.2024 р. слідчим винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження. Закриваючи кримінальне провадження, слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 не встановлено, як суб`єктивної, так і об`єктивної сторін кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Отже, проведеним досудовим розслідуванням не встановлено достатніх доказів того, що були вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 КК України, оскільки це не підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами та спростовується показаннями допитаних свідків, тобто належних, допустимих та достатніх доказів для обвинувачення або принаймні пред`явлення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового розслідування не здобуто.

Апеляційний суд з такими висновками погоджується, при цьому, слід зауважити, що факт бронювання особи під час мобілізації не є підставою для нез`явлення цієї особи до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_5 або невиконання їх законних вимог, оскільки не знімає з особи статусу військовозобов`язаного, а відтак застосування відносно ОСОБА_5 певних адміністративних заходів, відбулось відповідно до вимог закону, при цьому, як встановлено в ході досудового розслідування, ОСОБА_5 не мав, оформленого відповідно до закону, бронювання станом на день складення звернення щодо доставляння громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_3 для притягнення до адміністративної відповідальності.

Викладені, як у скарзі, так і в апеляційній скарзі, доводи потерпілого ОСОБА_5 про незаконність постанови слідчого про закриття кримінального провадження є безпідставними, оскільки фактів складання завідомо неправдивого офіційного документу працівниками РТЦК та СП не встановлено.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. ст. 110, 284 КПК України, висновок слідчого про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, ґрунтується на зібраних під час досудового слідства матеріалах кримінального провадження, яким слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва дав належну правову оцінку і слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволені скарги потерпілого ОСОБА_5 , тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 30.04.2024 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000340 від 09.04.2024 р., залишити без змін, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3