Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1904/24
Номер провадження 1-кс/530/529/24

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 cекретаря ОСОБА_2 , розглянувши в м. Зіньків Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000320, внесеного до ЄРДР 15.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відвід слідчого та зобов`язання начальника ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 передати досудове розслідування кримінального провадження № 0000320 до СУ ГУНП в Полтавській області ,-

ВСТАНОВИВ:

20.09.2024 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області зі скаргою на постанову заступника начальника СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000320, внесеного до ЄРДР 15.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відвід слідчого та зобов`язання начальника ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 передати досудове розслідування кримінального провадження № 0000320 до СУ ГУНП в Полтавській області.

Скаржник, в скарзі посилається на те, що 24.07.2024 року з її домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 було викрадено скульптуру бичка вартістю 10000 грн/ і здійснено незаконне проникнення до її домоволодіння.

По факту крадіжки скульптури бичка 15.08.2024 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000320 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Постановою заступника начальника СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.08.2024 року закрито кримінальне провадження № 0000320, внесене до ЄРДР 15.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно, слідчий сфабрикував встановлені обставини справи, не визнав її потерпілою та зазначив про те, що її син ОСОБА_6 , якого вона розшукує, написав заяву про закриття кримінального провадження. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в якій просить слідчого суддю відвести слідчого ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000320 від 15.08.2024 року ,зобов`язати начальника ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 передати досудове розслідування кримінального провадження № 0000320 від 15.08.2024 року до СУ ГУНП в Полтавській області, скасувати постанову заступника начальника СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000320, внесеного до ЄРДР 15.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В судове засідання суб`єкт оскарження не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду скарги.

Скаржник, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, в скарзі зазначила про те, що просить провести розгляд справи за її відсутності.

Суд, зачитавши скаргу скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000320 та наявні матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги , з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

П.1 ч.1ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова дізнавача має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

24.07.2024 року ОСОБА_3 звернулася на лінію 102 та повідомила, що з її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було викрадено скульптуру бичка вартістю 10000 грн/ і здійснено незаконне проникнення до її домоволодіння.

Ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.08.2024 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково та зобов`язано уповноважену особу ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 24 липня 2024 року в ЄО № 5365 від 24.07.2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

15.08.2024 року по факту викрадення скульптури бичка було внесено відомості до ЄРДР за № 0000320 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування слідчим було встановлено, що власником скульптури статуї ОСОБА_7 є не ОСОБА_3 , а її син. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в своєму поясненні зазначив про те, що він є скульптором та самостійно виготовив статую ОСОБА_7 та тривалий час продавав його. Дана статуя знаходилася біля домогосподарства його матері. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Дану статую ніхто не викрадав, а він особисто продав її у липні 2024 року за 2000 грн/ та зазначив про те, що перебуває у недоброзичливих стосунках з матір`ю. ОСОБА_3 ..

Крім цього, із заяви ОСОБА_6 , написаної ним власноручно вбачається, що він просить закрити кримінальне провадження по факту крадіжки статуї бичка, оскільки факту крадіжки не було і він особисто її продав, та будь-яких претензій нідокого не має.

Постановою заступника начальника СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.08.2024 року закрито кримінальне провадження № 0000320 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 КПК України).

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим (детективом) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності відповідно до ст. 94 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч. 5 ст. 40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст. 22 цього Кодексу пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст. 93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а також належного допиту заявника з усіх зазначених ним обставин, свідків, призначив відповідні експертизи та отримав відповіді, а відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною ,оскільки слідчий сфабрикував встановлені обставини справи не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України по факту крадіжки скульптури бичка, оскільки власник даної скульптури ОСОБА_6 зазначив про те, що дану скульптуру ніхто не викрадав, та власноручно написав заяву про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено за заявою його матері, з якою в його неприязні відносини. В ході вивчення слідчим суддею копій матеріалів кримінального провадження № 0000320 будь-яких ознак фальсифікації слідчим матеріалів вказаного кримінального провадження, не встановлено, всі процесуальні документи є логічними і послідовними, складені відповідно до норм КПК України та не мають будь-яких ознак підробки. Заступник начальника СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_4 при розслідування кримінального провадження № 0000320, діяв в рамках наданих йому повноважень та відповідно до норм діючого законодавства України, а тому посилання скаржника на незаконність рішення за результатами досудового розслідування, зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів. Крім цього з самої скарги незрозумілі посилання ОСОБА_3 на сексуальне насильство над 12 річним хлопчиком в селищі Котельва, яке відношення дана подія має до викрадення скульптури бичка, яка належить ОСОБА_8 , а також проведення обшуку в її господарстві 10.01.2024 року.

Що стосується вимог скаржника стосовно відводу слідчого та зобов`язання начальника ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 передати досудове розслідування кримінального провадження № 0000320 від 15.08.2024 року до СУ ГУНП в Полтавській області, то дані вимоги задоволенню також не підлягають, оскільки на стадії закриття кримінального провадження не відносяться до компетенції слідчого судді.

Слід зауважити, що питання, які безпосередньо стосуються заявленого слідчому відводу можуть вирішуватись слідчим суддею лише в межах відкритого кримінального провадження, оскільки вчинення відповідних процесуальних дій можливе лише на стадії досудового провадження (розслідування), яке, як встановлено вище, є закритим .

Згідно з положеннями ч. 3ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зважаючи на положення вказаної норми закону, слідчий суддя під час розгляду заяви про відвід, в порядку ст. 81 КПК України, не наділений повноваженнями оцінки законності дій слідчого під час досудового розслідування справи, та враховує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.

Частиною 3ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ч.5 ст.40, 303,304,306,307, 309,372,369-372 КПК України , слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000320, внесеного до ЄРДР 15.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відвід слідчого та зобов`язання начальника ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 передати досудове розслідування кримінального провадження № 0000320 до СУ ГУНП в Полтавській області - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1