№ провадження 1-кс/646/2717/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000475 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України-

встановив:

У провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000475 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 02.10.2024 о 18:52 до чергової частини ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від співробітника ГУНП в Харківській області, спільно з співробітниками УСБУ в Харківській області про те, що 02.10.2024, під час несення служби, за адресою АДРЕСА_1 , про те, що у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено речовину, яка зовні схожа на наркотичну.

Відомості про вищевказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вказана річ (предмет) має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнана речовим доказам та зможе сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Крім того, на даному предметі могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, вказаний предмет буде направлений до експертної установи для проведення відповідних експертиз, що має важливе значення для проведення досудового розслідування.

02.10.2024 під час проведення огляду на ділянці місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступні предмети: 1(один) прозорий полімерний зіп- пакунок, з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка зовні схожа на наркотичну, який було поміщено до сейф-пакунку №WAR1180932; ТТН № 2836 з ТОВ «Нова пошта», яку було поміщено до сейф пакунку № WAR1180936, яка належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. З ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна клопотання повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася із заявою, в якій просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за № 0000475 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким встановлено, що 02.10.2024 о 18:52 до чергової частини ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від співробітника ГУНП в Харківській області, спільно з співробітниками УСБУ в Харківській області про те, що 02.10.2024, під час несення служби, за адресою АДРЕСА_1 , про те, що у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено речовину, яка зовні схожа на наркотичну.

02.10.2024 під час проведення огляду на ділянці місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступні предмети: 1(один) прозорий полімерний зіп- пакунок, з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка зовні схожа на наркотичну, який було поміщено до сейф-пакунку №WAR1180932; ТТН № 2836 з ТОВ «Нова пошта», яку було поміщено до сейф пакунку № WAR1180936, яка належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні від 04.10.2024 вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним уст. 98КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000475 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 02.10.2024 під час проведення огляду на ділянці місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: : 1(один) прозорий полімерний зіп- пакунок, з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка зовні схожа на наркотичну, який було поміщено до сейф-пакунку №WAR1180932; ТТН № 2836 з ТОВ «Нова пошта», яку було поміщено до сейф пакунку № WAR1180936.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1