КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6582/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борзна Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000681 від 31.07.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжено у кримінальному провадженні № 0000681 від 31.07.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.11.2024 року, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року, а в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовити та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, безпідставною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що в ході розгляду справи Печерським районним судом міста Києва було неповно розглянуто наявні докази по справі, а також наявна невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

10 жовтня 2024 року від захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , надійшли доповнення до апеляційної скарги, у яких захисник посилається на те, що слідчий суддя залишив поза увагою доводи сторони захисту, що були наведені у детальній оцінці кожного з долучених до клопотання матеріалів, не врахувавши відсутність правової позиції сторони обвинувачення щодо доведення обґрунтованості підозри, про що свідчить ухвала слідчого судді, де взагалі не згадується про позицію сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри.

Зазначає, що всі докази, на які посилається слідчий суддя у своїй ухвалі, жодним чином не доводять того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, виходячи виключно із позиції Європейського суду з прав людини, щодо наявності фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтованість підозри, та наявність у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених на обґрунтування клопотання матеріалах.

Сторона захисту стверджує, що матеріали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не містять будь-яких доказів, які би вказували на причетність останнього до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

На переконання захисника, в матеріалах клопотання немає жодного доказу того, що ОСОБА_7 причетний до злочинної організації, яка займається утриманням місця незаконного виробництва психотропних речовин, а також їх незаконного виробництва та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. У матеріалах клопотання про продовження строку запобіжного заходу, наданих слідчим, немає жодного доказу збуту, розповсюдження та зберігання з метою збуту вищевказаних речовин саме ОСОБА_7 .

Жодних грошових коштів від збуту наркотичних або психотропних речовин на рахунки ОСОБА_7 перераховано не було.

По матеріалам кримінального провадження ніхто із підозрюваних не вказує на те, що ОСОБА_7 причетний до злочинної організації.

Також захисник посилається на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі прийшов до хибного висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, так як жодних доказів про будь-які дії ОСОБА_7 , спрямованіна переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків,перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень,органом досудового розслідування слідчому судді надано не було.

Стверджує, що фактично слідчий суддя порушив принцип змагальності сторін, що закріплено в ч. 6 ст. 22 КПК України, відповідно до якої суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім цього, апелянт зазначає, що судом під час обрання запобіжного заходу і під час продовження дії даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було враховано особу підозрюваного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки: батьків, яким кожен дань допомагає.

Підозрюваний наразі не працює, проте обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не дає змоги ОСОБА_7 реалізувати його бажання працювати та порушує гарантоване Конституцією право на працю.

Апелянт вказує, що стороною захисту були надані всі докази того, що підозрюваний ОСОБА_7 заслуговує на те, щоб йому було обрано інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя був зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. А відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя був зобов`язаний зазначити відомості про: обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, чого слідчим суддею в грубе порушення вищезазначених імперативних норм КПК, зроблено не було.

При цьому, у КПК України передбачена можливість застосування застави по даним категоріям кримінальних правопорушень, проте слідчий суддя проігнорував вказану можливість, навіть враховуючи те, що в матеріалах клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 немає жодного доказу причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000681 від 31.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

20.06.2024 року у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України, затримано чотирьох учасників організованої групи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 .

Того самого дня, тобто 20.06.2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

31.07.2024 року матеріали досудового розслідування виділено з кримінального провадження № 0001001 від 30.11.2022 року в окреме провадження за № 0000681.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.06.2024 року у справі № 757/28124/24-к відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 18.08.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.08.2024 року у справі № 757/36275/24-к підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 20.09.2024 року.

Постановою заступника Генерального прокурора від 12.08.2024 року продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 20.09.2024 включно, оскільки завершити досудове розслідування до спливу двомісячного строку з дня повідомлення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 про підозру неможливо внаслідок складності провадження та у зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих та процесуальних дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки і забезпечення прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року у справі № 757/40751/24-к продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000681 від 31.07.2024 року, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені з кримінального провадження № 0001001 від 30.11.2022 року, до шести місяців, тобто до 20 грудня 2024 року.

17 вересня 2024 року старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000681 від 31.07.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.05.2024 року, ОСОБА_11 , діючи умисно, залучив до організації та утримання місця для незаконного виробництва психотропних речовин, а також до їх незаконного виробництва та зберігання з метою збуту раніше знайомих йому осіб: ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які надали на це свою добровільну згоду.

Згідно з розробленим ОСОБА_11 планом спільних злочинних дій, кожен учасник організованої групи виконував у її складі такі функції.

Відповідно до відведеної собі ролі організатора злочину ОСОБА_11 мав виконувати такі функції:

- підшукати, організувати та утримувати на території Чернігівської області місце для систематичного незаконного виробництва психотропних речовин в особливо великих розмірах, так звану нарколабораторію;

- здійснювати придбання та доставляти до вказаної «нарколабораторії» реактиви й обладнання, необхідні для виробництва психотропних речовин, забезпечуючи певний рівень конфіденційності їхньої діяльності;

- забезпечувати доставлення у визначені години на систематичній основі ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 до приміщення «нарколабораторії», а також забезпечувати цих осіб індивідуальними засобами захисту;

- забезпечувати тимчасове зберігання у приміщенні нарколабораторії незаконно виготовлених ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 психотропних речовин з метою подальшого збуту не встановленим під час досудового розслідування особам.

У свою чергу, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 . згідно з відведеними їм ОСОБА_11 ролями співвиконавців мали виконувати у складі організованої групи такі функції:

- брати активну участь в організації та утриманні місця для систематичного незаконного виробництва психотропних речовин в особливо великих розмірах (обладнати з наданих ОСОБА_11 матеріалів пристрій для незаконного виробництва психотропних речовин, забезпечити дотримання правил пожежної безпеки, індивідуального захисту, а також заходів конспірації);

- здійснювати незаконне виробництво з метою збуту психотропних речовин на наданому ОСОБА_11 обладнанні та з наданих ним реактивів і їх подальше зберігання з метою збуту, за що мали отримували від нього обумовлену грошову винагороду.

Після досягнення змови щодо спільної злочинної діяльності у складі організованої групи, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію та утримання місця для незаконного виробництва психотропних речовин, а також на незаконне виробництво та зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою збуту, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.05.2024 року, ОСОБА_11 , діючи у складі організованої злочинної групи та виконуючи відведену йому роль організатора, за невстановлених обставин підшукав та орендував приміщення, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності державі в особі Борзнянської районної державної адміністрації, та з 22.09.2017 року перебуває у користуванні юридичної особи - ТОВ «Поліський комбінат хлібопродуктів» ().

З метою забезпечення конспірації протиправної діяльності учасників організованої групи, а також унеможливлення викриття місця незаконного виробництва психотропних речовин ОСОБА_11 не поінформував орендодавця про справжню мету винаймання вказаного приміщення.

Надалі ОСОБА_11 , діючи на виконання розробленого ним плану вчинення злочинів, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.05.2024 року, придбав у не встановленому досудовим розслідуванням місці обладнання та предмети, які необхідні та використовуються для незаконного виробництва психотропних речовин, а саме: будівельні інструменти, морозильні камери та інше обладнання, бочки та каністри об`ємом 20, 100, 200 л з невідомими рідинами, які, ймовірно, є хімічними реагентами для виготовлення прекурсорів, холодильник, обігрівач, промислову витяжку, магнітний змішувач, штативи з утримувачами, скляні колби та ємності, а також необхідні реагенти.

Указані предмети та речовини ОСОБА_11 з використанням транспортного засобу «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перевіз 09.05.2024 року приблизно о 12 годині до приміщення, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 .

У той самий час, ОСОБА_11 залучив до організації місця для незаконного виробництва психотропних речовин ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , а саме: організував доставлення та вивантаження ними до вказаного приміщення устаткування для незаконного виробництва психотропних речовин, вивантаження та поміщення на зберігання за вказаною адресою реагентів, необхідних для незаконного серійного виробництва психотропних речовин, а також пакувального матеріалу для фасування партій незаконно виготовлених психотропних речовин.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.05.2024 року, ОСОБА_11 , діючи на виконання розробленого ним плану вчинення злочинів, знову придбав у не встановленому досудовим розслідуванням місці каністри об`ємом близько 200 л. з невідомою рідиною.

Зазначені предмети ОСОБА_11 з використанням транспортного засобу «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_4 , перевіз 10.05.2024 року приблизно о 20 год до підшуканого ним місця для незаконного виробництва та зберігання психотропних речовин, а саме до приміщення, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснив їх вивантаження.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.05.2024 року, ОСОБА_11 , діючи на виконання розробленого ним плану вчинення злочинів, знову придбав у не встановленому досудовим розслідуванням місці у великій кількості каністри червоного кольору об`ємом 20 л.

Указані предмети ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , з використанням транспортного засобу «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перевіз 15.05.2024 року приблизно о 14 годині до підшуканого ним місця для незаконного виробництва та зберігання психотропних речовин, а саме до приміщення, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснив їх вивантаження.

Надалі ОСОБА_11 , діючи на виконання розробленого ним плану вчинення злочинів, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.05.2024 року, придбав у не встановленому досудовим розслідуванням місці будівельні інструменти, необхідні для організації місця незаконного виробництва психотропних речовин.

Зазначені предмети ОСОБА_11 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , з використанням транспортного засобу «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_5 , перевіз 17.05.2024 року приблизно о 12 годині до підшуканого ним місця для незаконного виробництва психотропних речовин, а саме до приміщення, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснив їх вивантаження.

У період з 24.05.2024 року по 11.06.2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , керуючись єдиним злочинним планом діяльності організованої групи, відомим усім її учасникам, почали здійснювати роботи з облаштування приміщення за вказаною адресою для незаконного промислового виробництва в ньому психотропних речовин, а саме: щоденно прибували до зазначеного місця автомобільним транспортом і вивантажували до нього бочки та каністри з невідомими рідинами, які, ймовірно, є хімічними реагентами для виготовлення прекурсорів; здійснювали установку, монтаж та налагодження обладнання для незаконного виробництва психотропних речовин в особливо великих розмірах; вживали заходів конспірації та особистої безпеки, з метою запобігання викриття протиправної діяльності організованої групи, зокрема, поміщали фасовані партії незаконно виготовлених психотропних речовин до схованок в автомобільних колесах для забезпечення подальшого прихованого перевезення з метою збуту та подальшого збуту не встановленим досудовим розслідуванням особам.

Надалі, у період з 11.06.2024 року до моменту припинення 20.06.2024 року правоохоронними органами протиправної діяльності вказаних осіб, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , діючи у складі організованої групи, здійснювали утримання місця для незаконного виробництва психотропних речовин - «нарколабораторії», а саме приміщення, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_11 , виконуючи роль організатора, здійснював матеріальне забезпечення діяльності організованої групи шляхом постачання вищевказаними транспортними засобами сировини, прекурсорів та палива, необхідних для виробництва психотропних речовин, а також шляхом розроблення та контролю за дотриманням іншими учасниками організованої групи заходів конспірації.

Разом з тим, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , виконуючи відведені їм ОСОБА_11 ролі співвиконавців, здійснювали утримання місця для незаконного виробництва психотропних речовин - «нарколабораторії», а саме приміщення, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом створення та дотримання умов зберігання в ньому реагентів та незаконно виготовлених психотропних речовин, догляду за безперебійною та належною роботою обладнання для їх незаконного виробництва, фасування партій незаконно виготовлених психотропних речовин, у тому числі приховування цих партій у схованках в автомобільних колесах, для забезпечення подальшого прихованого зберігання вказаних незаконно виготовлених речовин, їх перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту, дотримання заздалегідь визначених правил конспірації тощо.

У свою чергу, корисливий мотив діяльності вказаної організованої групи та умисел її учасників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 на збут психотропних речовин підтверджується такими обставинами:

- особливо великим розміром психотропних речовин, виявлених та вилучених 20.06.2024 року під час проведення обшуку у приміщенні, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- способом упакування та фасування виявлених речовин;

- наявністю та кількістю фасувального матеріалу і засобів для зважування та фасування (ваги, пакувальна машина);

- виявленням під час проведення 20.06.2024 року обшуку у приміщенні, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 , великих обсягів фасованих партій незаконно виготовленої психотропної речовини, у тому числі виявлення такої партії у схованці в автомобільному колесі.

Ураховуючи викладене, з 09.05.2024 року і до моменту припинення 20.06.2024 року правоохоронними органами вказаної злочинної діяльності ОСОБА_11 , діючи у складі організованої ним групи, організував, а надалі разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , керуючись корисливим мотивом, утримував місце для незаконного виробництва психотропних речовин, а також здійснював незаконне виробництво та зберігання з метою збуту психотропних речовин у приміщенні, що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001001 20.06.2024 року у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України, затримано чотирьох учасників організованої групи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 .

Того самого дня, тобто 20.06.2024 року, відповідно до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, членам організованої групи повідомлено про підозру у вчиненні таких кримінальних правопорушень:

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

Матеріали досудового розслідування за підозрою вказаних осіб 31.07.2024 року виділено з кримінального провадження № 0001001 від 30.11.2022 року в окреме провадження за № 0000681.

Матеріали досудового розслідування щодо вчинення зазначених злочинів ОСОБА_13 01.08.2024 року виділено в окреме провадження у зв`язку з оголошенням цього підозрюваного у розшук.

Слідчий у клопотанні зазначав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, тобто в організації, утриманні місць для незаконного виробництва психотропних речовин, вчинених з корисливих мотивів, організованою групою, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто в незаконному виробництві та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчинених організованою групою.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується наступними зібраними доказами:

- матеріалами Головного оперативного управління ДБР, отриманими в ході виконання доручення слідчого від 04.06.2024, відповідно до яких виявлено факт протиправної діяльності організованої групи, учасники якої підшукали спеціальне місце для виготовлення психотропних речовин «нарколабораторію» за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколами затримання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 від 20.06.2024 у приміщенні за місцем знаходження «нарколабораторії», що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом обшуку приміщення за місцем знаходження «нарколабораторії», що знаходиться у складі будівель сільськогосподарської бази за координатами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0003 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого серед іншого виявлено та вилучено пакунки округлої форми, запаковані в прозору стрейч-плівку, мішки з порошкоподібною речовиною білого кольору, в середині яких можуть зберігатися особливо небезпечні психотропні речовини, обладнання для здійснення хімічних реакцій. Загальна вага вилученої порошкоподібної речовини становить 120 кг;

- висновком експерта від 21.06.2023 року № СЕ-19-24/43615-НЗПРАП, згідно якому вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 порошкоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP;

- протоколом огляду від 19.07.2024 року, згідно якому за місцем знаходження «нарколабораторії» вилучено проби з ємностей з рідинами, які там зберігаються з часу припинення кримінального правопорушення;

- висновком експерта від 24.07.2024 року № КСЕ-19/125-24/9006-НЗПРАП, від 30.07.2024 № КСЕ-19/125-24/9005, від 06.08.2024 року № КСЕ-19/125-24/9004, згідно з якими у частині з відібраних проб містяться прекурсори, а саме ацетон та соляна кислота;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.07.2024 року, яка повідомила, що приміщення за місцем знаходження «нарколабораторії» мало бути зданим в оренду особам, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення;

- протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, згідно яких підтверджуються факти регулярного відвідування приміщення «нарколабораторії» підозрюваними особами у вказаний період;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.06.2024 року у справі № 757/28124/24-к відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 18.08.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2024 року у справі № 757/36275/24-к підозрюваному ОСОБА_7 , продовжено строк тримання під вартою до 20.09.2024 року.

Постановою заступника Генерального прокурора від 12.08.2024 продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 20.09.2024 включно, оскільки завершити досудове розслідування до спливу двомісячного строку з дня повідомлення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 про підозру неможливо внаслідок складності провадження та у зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих та процесуальних дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки і забезпечення прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

На даний час наявна необхідність у проведенні низки слідчих та процесуальних дій, що мають суттєве значення для судового розгляду та з об`єктивних причин не могли бути виконані у тримісячний строк досудового розслідування, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення, зокрема:

- додатково допитати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у процесуальному статусі підозрюваних;

- встановити можливих свідків протиправної діяльності вказаних осіб та допитати їх;

- розсекретити всі матеріали щодо організації та проведення у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД), а також отримати розсекречені ухвали суду про надання дозволів на проведення зазначених НСРД;

- провести додаткові огляди матеріалів НСРД зі складанням стенограм та відповідних протоколів, здійснити аналіз всіх відомостей, отриманих в ході НСРД;

- провести із застосуванням спеціального обладнання UFET огляди відомостей, які містяться у вилучених в ході проведення обшуків від 20.06.2024 мобільних терміналах, які належать підозрюваним;

- після завершення проведення оглядів, у разі необхідності, призначити та отримати висновки судової комп`ютерно-технічної експертизи;

- після проведення огляду мобільних телефонів та з урахуванням інших відомостей досудового розслідування, отримати тимчасовий доступ відомостей, які знаходяться у операторів стільникового зв`язку та здійснити огляд та аналіз вказаної інформації;

- отримати результати призначених 21 (двадцяти однієї) судових експертиз матеріалів речовин та виробів;

- за необхідності призначити інші судові експертизи;

- з урахуванням зібраних доказів здійснити остаточну кваліфікацію дій підозрюваних підготувати повідомлення про зміну раніше повідомлених підозр ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 в остаточній редакції, а в разі отримання додаткових доказів, і іншим особам, причетним до вчинення злочину;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких виникне в ході досудового розслідування.

Вказані обставини свідчать про те, що закінчення досудового розслідування на даному етапі є неможливим та потребує додаткового строку досудового розслідування, оскільки результати зазначених слідчих та процесуальних дій є суттєвими для повноти встановлення обставин, кола причетних осіб, мотивів і мети вчинення злочинів.

Також, слідчий в клопотанні зазначив, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_7 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, експертів та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000681 від 31.07.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжено у кримінальному провадженні № 0000681 від 31.07.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.11.2024 року, без визначення розміру застави.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, його наслідки, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також з огляду на дані про особу підозрюваного.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження щодо ОСОБА_7 строку тримання під вартою, та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, без проведення яких завершення досудового розслідування є неможливим.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.

Всупереч тверджень апелянта, колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вищевикладеним.

Такого висновку слідчий суддя дійшов з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, станом на день розгляду клопотання слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, продовживши строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що зумовлює право суду не визначати розмір застави при продовженні строків тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Твердження апелянта про недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного не допускає тримання його під вартою, слідчому судді не надано та матеріали провадження таких доказів не містять, а тому перешкод для утримування ОСОБА_7 під вартою немає.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 саме у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, батьків, яким він допомагає, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги з доповненнями захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4