Провадження № 1-кс/201/4169/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ відділення поліція №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001538 від 05.09.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що в провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001538 від 05.09.2024 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження 25.09.2024 про підозру повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який після цього неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 470/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 № 3892-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема ч. 4 ст. 185 після слів "у великих розмірах" доповнена словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану".

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії воєнного стану, 03 вересня 2024 року, близько о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , буду особою, неодноразово засудженою за вчинення майнових злочинів, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, визначив майно, що знаходиться в приміщенні приватного домоволодіння АДРЕСА_4 та яке належить ОСОБА_8 , об`єктом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, невстановленим досудовим розслідування шляхом проник на територію приватного домоволодіння, після чого за допомогою заздалегідь заготовленого предмету, за своїми властивостями схожого на металеву стамеску, віджав металопластикове вікно на 1-му поверсі домоволодіння, тим самим проникнувши до житла. Там, рухаючись житловими кімнатами, ОСОБА_5 взяв наступні речі, які на праві приватної власності належать ОСОБА_8 :

- Ноутбук Lenovo IdeaPad S145-15IKB, вартістю 15 000 грн.;

- Ноутбук Samsung чорного кольору вартістю 8000 грн.;

- Ноутбук Asus чорного кольору вартістю 5 000 грн. ;

- Пилосос Bosch, вертикальний, Bosch BCHF2MX20 вартістю 6500 грн.;

- Велосипед Crossbike Legion MTB, чорного кольору з сірими та червоними вставками, вартістю 7000 грн.;

- Сумка транспортна ЗСУ вартістю 1500 грн.;

- Рюкзак бойовий індивідуальний з біркаою з позивним « ОСОБА_9 », вартістю 3300 грн.;

- Шолом балістичний з биркою з позивним «Біляй», вартістю 8000 грн.;

- Документи щодо проходження ВЛК (довідка про обставини травми від 11.05.2024 №1670/425, довідка ВЛК №11721/1 від 15.07.2024);

- Сережки золоті проби 585, вагою 0,88 г., вартістю 2700 грн.;

- Ключі запалення від авто Пежо 406 седан, чорного кольору, НОМЕР_1 ;

- Банківська карточка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 ;

- Мобільний телефон Redmi 6A з моєю сімкарткою НОМЕР_3 ;

- Сумка шкіряна темно-сірого кольору жіноча;

- Сумка жіноча шкіряна;

- Пістолет стартовий Retay Mod92 калібр 9 срібного кольору, з патронами, в кейсі, вартістю 4100 грн.

та почав утримувати вищевказані речі при собі .

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 покинув приміщення домоволодіння з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 61 100 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, у вказаному кримінальному правопорушенні обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у своїй сукупності, а саме:

- Заявою ОСОБА_8 про спричинення викрадення майна за адресою АДРЕСА_3 від 04.09.2024;

- Протоколом огляду місця події від 04.09.2024 за адресою АДРЕСА_3 із зафіксованими слідами вчиненого кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 10.09.2024, в якому остання зазначила викладені вище обставини;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.09.2024, в якому останній зазначив, що 03.09.2024 біля будинку звідки було вчинено крадіжку бачив підозрілу особу та авто ОСОБА_12 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , в якому останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яку він бачив 03.09.2024 біля 23:30 неподалік від місця скоєння злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.09.2024, в якому осстанній зазначив що 03.09.2024 на авто Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_4 близько о 23:10 год. привіз ОСОБА_5 на вул. 2-га Горяна, де останній вийшов з авто, та через деякий час повернувся з майном невідомого походження, в тому рахунку з велосипедом, та поклав в авто;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , в якому останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яку він бачив 03.09.2024 біля 23:10 привіз на вул. 2-га Горяна, де останній вийшов з авто, та через деякий час повернувся з майном невідомого походження, в тому рахунку з велосипедом, та поклав в авто;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 22.09.2024, в якому останній зазначив, що за адресою АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_5 ;

- протоколом обшуку від 21.09.2024 за адресою АДРЕСА_1 в ході якого вилучено майно, що належить ОСОБА_8 ;

- аналізом камер відеоспостереження із зафіксованим рухом транспортного засобу Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_4 за 03.09.2024;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 25.09.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строком до восьми років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають триманню під вартою. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_5 може перейти на нелегальне становище та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що місцезнаходження всього викраденого ОСОБА_5 майна на даний час не встановлено, то ж перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити вказані речові докази.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 тривалий час перебував в дружніх відносинах зі свідком ОСОБА_13 , то ж залишаючись на волі підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на свідка з метою зміни показів останнім.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 є особою, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності. Так, ОСОБА_5

- засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 20.11.2023 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 звільнений від відбуття покарання з випробовувальним терміном 3 роки;

- 31.10.2023 СД ВП №3 ДРУП направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України;

- 29.12.2023 СВ ВП №6 ДРУП направлено обвинувальний акт до суду за ч. 4 ст 185 КК України. В цьому ж провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та останнім 16.11.2023 внесено заставу в розмірі 107360 грн. ;

- 29.03.2024 СВ ВП №6 ДРУП направлено обвинувальний акт до суду за ч. 2 си. 262, ч. 4 ст 185 КК України. В цьому ж провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та останнім 03.6.2024 внесено заставу в розмірі 136260 грн.

Таким чином, залишаючись на волі ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Враховуючи обставини скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також наявність вищевказаних ризиків, вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належну поведінку підозрюваного та запобіганню вищевказаних ризиків.

У зв`язку з викладеним, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного та просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001538 від 05.09.2024 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

25.09.2024 в рамках зазначеного кримінального провадження про підозру повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 30 вересня 2024 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з метою приводу до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліція №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 03.10.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001538 від 05.09.2024 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зупинено у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліція №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 24.10.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001538 від 05.09.2024 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується: заявою ОСОБА_8 про спричинення викрадення майна за адресою АДРЕСА_3 від 04.09.2024; протоколом огляду місця події від 04.09.2024 за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 10.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 22.09.2024; протоколом обшуку від 21.09.2024 за адресою АДРЕСА_1 ; аналізом камер відеоспостереження із зафіксованим рухом транспортного засобу Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_4 за 03.09.2024; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 25.09.2024.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від З0.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007).

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сукупність вказаних вище доказів дозволяє прийти до висновку, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві, зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру. При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Згідно ст.183 ч.1КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд вважає встановленим наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України), оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину. Також, крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тобто суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, у зв`язку із переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 постановою старшого слідчого СВ відділення поліція №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 03.10.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001538 від 05.09.2024 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було зупинено, що беззаперечно свідчить про можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Вказані особи судом не допитані, їх судові висновки за експертизами судом не досліджені. Підозрюваним може чинитись тиск на свідків щодо зміни показів в суді, примушування та залякування свідків.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 є особою, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності. Так, ОСОБА_5 засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 20.11.2023 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 звільнений від відбуття покарання з випробовуваним терміном 3 роки; 31.10.2023 СД ВП №3 ДРУП направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України; 29.12.2023 СВ ВП №6 ДРУП направлено обвинувальний акт до суду за ч. 4 ст.185 КК України. В цьому ж провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та останнім 16.11.2023 внесено заставу в розмірі 107360 грн.; 29.03.2024 СВ ВП №6 ДРУП направлено обвинувальний акт до суду за ч. 2 ст. 262, ч. 4 ст 185 КК України. В цьому ж провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та останнім 03.06.2024 внесено заставу в розмірі 136260 грн.

Перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення, враховуючи те, що він офіційно не працевлаштований, раніше судимий, що свідчить про відсутність достатнього законного джерела доходу, підозрюється у вчиненні корисливого злочину. Тому, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити інші, у тому числі корисливі, злочини, а тому, існує необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Інші ризики в судовому засіданні прокурором не доведені.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, раніше судимий, види ризиків, які встановлено, тяжкість злочину в якому він підозрюється та обставини цього злочину, суд вважає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного, оскільки на початковій стадії слідства, коли вважливий максимально швидкий збір доказів, в тому числі за участі підозрюваного, уникнення слідства підозрюваним може призвести до втрати доказової бази, а інтереси суспільної небезпеки на даному етапі превалюють над правом особи на свободу.

Враховуючи наведені вище обставини, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 неможливе, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а тому, у задоволенні клопотання підозрюваного та захисника про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за №12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного/обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного/обвинуваченого до слідчого або до суду суд достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дані, що характеризують його способу і наявність вищезазначених ризиків, суд вважає, що застава у зазначених у п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати, підозрюваний вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи всі обставини цього кримінального провадження, характер вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, наявність обґрунтованих ризиків, а також наявність судимостей за аналогічні кримінальні правопорушення, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у розмірі ста шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку підозрюваний чи інша особа має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого підозрюваний може бути звільнений з-під варти, при цьому, суд вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

На думку слідчого судді саме такий розмір застави здатний забезпечити належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як було зазначено вище, постановою від 03.10.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001538 від 05.09.2024 року, було зупинено та постановою слідчого від 24.10.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001538 від 05.09.2024 року, відновлено.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліція №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001538 від 05.09.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 грудня 2024 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі ста шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 484480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення вказаної застави та звільнення підозрюваного з-під варти покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

У задоволенні клопотання підозрюваного та захисника про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 16:30 годині 25.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1