Справа № 346/5146/24
Провадження № 1-кс/346/1089/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2024 року за № 0000666щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє 06.08.2024 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 125 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у вказаному клопотанні зазначено, що ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.09.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме по 15.11.2024 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2024 близько 17:40 год. підозрюваний, перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань, за допомогою заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яної палиці, наніс декілька ударів по голові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю, чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді забійної рани голови. Після цього ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, завдав один удар кулаком руки в ділянку голови ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , яка в цей час вийшла на подвір`я. У подальшому ОСОБА_5 рухаючись за ОСОБА_8 зайшов до приміщення літньої кухні, що знаходилась на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно завдав декілька ударів дерев`яною палицею у ділянки рук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді забою лівої китиці та правого передпліччя.

17.09.2024 о 18 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

24.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України.

07.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про проведення слідчого експерименту спільно із потерпілими, з метою відтворення обставин подій, які відбулись 17.09.2024 року на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

У кримінальному провадженні встановлено розбіжності у показах потерпілих та підозрюваного, а з метою забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, сторін та учасників кримінального провадження, дотримання принципу об?єктивності на неупередженості, є необхідність повторно провести слідчий експеримент за участі підозрюваного та потерпілих з метою усунення розбіжностей, які виникли під час проведення попередніх слідчих та процесуальних дій, а також допитати у якості свідків, жителів АДРЕСА_1 для з?ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

11.11.2024 року керівником Коломийської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 18.12.2024 року.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч.4 ст. 296 КК України, підтверджуються протоколом огляду місця події, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також іншими зібраними у провадженні доказами.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Необхідність продовженя стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, вчинив злочин проти громадського порядку та моральності, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відоме місце їх проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що підозрюваний раніше був засуджений 06.08.2024 року вироком Коломийського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, покарання не відбув.

Враховуючи вищенаведені ризики та беручи до уваги слабкі соціальні зв`язки підозрюваного обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не являється за можливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки останній вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому, як тільки ОСОБА_5 буде звільнено з під-варти, останній одразу ж вчинить спробу втечі, враховуючи той факт, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень, та усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке, відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Беручи до уваги вищевикладене, що свідчить про неможливість запобігання вищевказаних ризиків застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить, продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженню, а саме до 18.12.2024 року.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів наведених в ньому, просять його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечили щодо задоволення клопотання, вважають за можливе змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказують, що підозрюваний вибачився перед потерпілими та примирився з ними.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 17.09.2024 о 18 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

24.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України.

07.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.09.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме по 15.11.2024 року.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про проведення слідчого експерименту спільно із потерпілими, з метою відтворення обставин подій, які відбулись 17.09.2024 року на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

У кримінальному провадженні встановлено розбіжності у показах потерпілих та підозрюваного, а з метою забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, сторін та учасників кримінального провадження, дотримання принципу об?єктивності на неупередженості, є необхідність повторно провести слідчий експеримент за участі підозрюваного та потерпілих з метою усунення розбіжностей, які виникли під час проведення попередніх слідчих та процесуальних дій, а також допитати у якості свідків, жителів вулиці Українська в селі Сопів, Коломийського району, для з?ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

11.11.2024 року керівником Коломийської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 18.12.2024 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні (зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України.

В той же час 15 листопада 2024 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стороною кримінального провадження зі сторони обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою у зв`язку із необхідністю повторного проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного та потерпілих з метою усунення розбіжностей, які виникли під час проведення попередніх слідчих та процесуальних дій, а також необхідно допитати у якості свідків, жителів АДРЕСА_1 для з?ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя зазначає, що, як слідує з клопотання слідчого, у даному кримінальному провадженні необхідно повторно провести слідчий експеримент за участі підозрюваного та потерпілих з метою усунення розбіжностей, які виникли під час проведення попередніх слідчих та процесуальних дій, а також допитати у якості свідків жителів вулиці Українська в с. Сопів Коломийського району, тому ризик незаконного вплинути підозрюваного на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні зберігається. Враховуючи те, що підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє 06.08.2024 року за ч.1ст. 125 КК України, та під час невідбутої частини покарання вчинив дане кримінальне правопорушення, існує ризик, що перебуваючи на свободі підозрюваний буде продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення і більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе цьому запобігти.

З огляду на вищезазначене, у ракурсі встановлених фактичних обставин на даному етапі кримінального провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження таким, потреба у застосуванні якого на сьогодні є дійсною, та доречною в цей час, адже саме він буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були наведені. В ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою зможуть запобігти встановленим ризикам. Адже, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті за якою особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою.

Враховуючи вищенаведені ризики, особу підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, відсутність доказів примирення підозрюваного з потерпілими, тяжкість інкримінованого злочину, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту - неможливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного - середній вік, відсутність доказів неможливості його перебування в умовах СІЗО за станом здоров`я; соціальні зв`язки підозрюваного - неодружений, дітей немає; раніше притягався до кримінальної відповідальності, засуджений 06.08.2024 року вироком Коломийського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, покарання не відбув.

Вирішуючи дане клопотання враховується також тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючі особу підозрюваного дані, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, в судовому засіданні встановлено та доведено наявність та існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, що вагомість доказів та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України, що належать до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину із застосуванням насильства, максимальне покарання згідно санкції статті позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Крім того, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та те, що строк тримання під вартою останнього закінчується 15 листопада 2024 року, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 18 грудня 2024 року.

Відповідно до вимог процесуального закону визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є правом, а не обов`язком слідчого судді, а тому таке повинно вирішуватися у кожному конкретному випадку індивідуально.

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування до 18 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1