Справа № 732/807/24
Провадження № 1-в/732/83/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши подання провідного інспектора Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про приведення вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2024 року відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX,

У С Т А Н О В И В:

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2024 року ОСОБА_5 засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 останній призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

01.11.2024 провідний інспектор Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про приведення вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2024 відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність із діючим законодавством. Клопотання обґрунтоване тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено новий розмір для розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. Наразі дії засудженої у виді таємного викрадення чужого майна кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для звільнення засудженої від відбування призначеного їй судом покарання за ч.4 ст. 185 КК України.

У судове засідання провідний інспектор Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 не з`явилася, заявила письмове клопотання про розгляд подання за її відсутності, подання підтримала.

Засуджена у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання органу пробації.

Суд, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що вироком Годнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання по цій статті у виді 5 років позбавлення волі; визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначено їй покарання по цій статті у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складало 850,0 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав законної сили 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Тобто з 09 серпня 2024 року викрадення майна на суму, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (виходячи з розміру соціальної пільги), є дрібною крадіжкою, та особа, яка вчинила таке викрадення майна, повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст.51 КУпАП.

Зі змісту вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2024, який набрав законної сили 29.07.2024, убачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинила у квітні 2024 року. Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) - 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону України № 3886-IX, для кваліфікації діяння як злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у 2024 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, мав становити 3028 грн та більше.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого ОСОБА_5 майна становила на момент вчинення крадіжки 3012,50 грн, що є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період.

Згідно з положеннями ст.152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Зі змісту цієї норми убачається, що засуджену може бути звільнено від подальшого відбування покарання у зв`язку із втратою діянням, за яке її засуджено, суспільної небезпечності (декриміналізація кримінального правопорушення).

За загальним правилом згідно зі ст.4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини, і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність з 09 серпня 2024 року призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння діянням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, та засуджену слід звільнити від відбування покарання, призначеного їй вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вказаного діяння. Одночасно слід вважати ОСОБА_5 засудженою за вказаним вироком за ч.1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складало 850,0 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 371, 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ч. 2 ст. 74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Подання провідного інспектора Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного їй згідно з вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2024, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_5 засудженою за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2024 за ч.1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складало 850,0 грн.

Ухвала протягом 7 днів моменту її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1