Справа № 159/7385/21 Провадження №11-кп/802/555/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000541 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-технічну освіту, не судимого, одруженого, адреса проживання: АДРЕСА_1 , визнано винуватим та засуджено:

-за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 1020 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду 15000,00 гривень та судові витрати на правничу допомогу в сумі 5820,00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вироком вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 , визнаний винним та засуджений за те, що він 04.07.2021 року близько 19 години 00 хвилин, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, умисно наніс один удар гострим кінцем штика лопати в праву ділянку грудей ОСОБА_9 , чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки з гематомою правої бокової поверхні грудної клітки в проекції 5-6 ребер по передньо-аксілярній та середньо-аксілярній лініях з садном, гематоми внутрішньої поверхні правої верхньої кінцівки, внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу з садном, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, обвинуваченому інкримінується те, що він 04.07.2021 року близько 19 години 00 хвилин, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту, перебуваючи в стані необхідної оборони, з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів іншої особи, а саме ОСОБА_10 , для негайного відвернення посягання від ОСОБА_10 , наніс два удари боковою частиною штика лопати, яку він тримав в руках, в ділянку правого плеча ОСОБА_9 , чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді синця внутрішньої поверхні середньої третини правого плеча, лінійного садна внутрішньої поверхні у нижній та середній третинах правого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі сторона захисту вважає вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказують, що жодного умислу на заподіяння тілесних ушкоджень будь-кому в обвинуваченого не було, оскільки він діяв виключно в межах самозахисту, так як вбачав загрозу для свого життя та здоров`я, а також для здоров`я ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .. Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 подав заяву в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, які вважали за необхідне звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. За правилами ч.8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.49 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Як убачається із оскаржуваного вироку суду ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 04.07.2021 року.

Таким чином на дату розгляду даного провадження в суді апеляційної інстанції 02.10.2024 року і з моменту вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення минуло понад три роки, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, та з`ясовано думку останнього щодо можливості закриття кримінального провадження за цих умов.

Отже, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені обставини, передбачені ст.284 КПК України.

Згідно з вимогами ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

У свою чергу, за положеннями ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені у порядку цивільного судочинства, оскільки закриття кримінального провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Зважаючи на вказане вище, потерпіла сторона має право звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди у порядку цивільного судочинства.

Такий підхід до вказаного питання узгоджується із раніше висловленою правовою позицією касаційного суду, яка зазначена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі №531/2332/14-к.

Отже, з урахуванням наведених обставин та положень кримінального процесуального законодавства, вимог ст.49 КК України, слід скасувати вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.06.2024 року, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: