Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1108/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/455/24
Категорія ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8 ,

прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000189 за апеляційною скаргою прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Романівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Давидівка Житомирського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу положень статті 89 КК України,-

- за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Встановлено ОСОБА_7 тривалість іспитового строку - 2 (два) роки.

Стягнуто із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 24378 (двадцять чотири тисячі триста сімдесят вісім) грн.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту - скасовано.

Питання про речові докази вирішено згідно до ст. 100 КПК України і у апеляційному порядку не оскаржується.

Арешт на зазначені майно, речові докази та гроші, що був накладений відповідно до ухвал слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2023 року (справи № 296/6137/23 та № 296/6133/23) та 28 червня 2023 року (справа № 296/6135/23) - скасовано.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому, право такої власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до Додатку № 1 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 N 2471-XII, встановлено, що до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, належить: зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Відповідно до вимог пункту 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (далі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Пунктом 2 Положення визначено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, вибухові матеріали і речовини, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї.

Крім того, відповідно до вимог пункту 9 Положення, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється, окрім іншого, на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному МВС, на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.

При цьому, згідно пункту 21 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

У достовірно невстановлений день, час та місці, однак не пізніше листопада 2022 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання та збут бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

З метою реалізації свого умислу, в достовірно невстановлений слідством день та час, однак не раніше кінця листопада 2022 року, ОСОБА_7 перебуваючи на звільненій території м. Херсон знайшов бойові припаси та вибухові речовини, а саме: три оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, п`ять наступальних осколкових гранат РГД-5, чотири наступальні осколкові гранати М-67, оборонну осколкову ручну гранату РГО, одну наступальну осколкову гранату РГН, одну наступальну осколкову ручну гранату GHO-1, 311 патронів, калібру 5,45*39 мм, 155 патронів калібру 7,62*51 мм, 10 патронів калібру 7,62*54 мм, нітроцелюлозний порох вагою 21,6 г, які в порушення зазначених вище норм законодавства та нормативно-правових актів України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, поклав до своїх особистих речей та незаконно на автомобілі марки Volkswagen - LT 35, з іноземною реєстрацією НОМЕР_2 перевіз до свого проживання домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , таким чином придбав зазначені бойові припаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, 08.05.2023, близько 14 години, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, перебуваючи за місцем свого проживання, на території домогосподарства по АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_12 (особа зі зміненими анкетними даними) за 6000 гривень одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та дві наступальні осколкові гранати РГД-5, які належать до вибухових пристроїв промислового виготовлення - бойових припасів, придатних до вибуху.

Окрім цього, ОСОБА_7 , повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, направленим на збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, 25.06.2023 близько 16 години, перебуваючи за місцем свого проживання на території домогосподарства по АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_12 (особа зі зміненими анкетними даними) за 8000 гривень одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, одну наступальну осколкову гранату РГД-5, оборонну осколкову ручну гранату РГО, одну наступальну осколкову гранату РГН, які належать до бойових припасів промислового виготовлення, придатних до вибуху.

Крім цього, 25.06.2023 під час проведення обшуку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , у період часу з 17 год. 55 хв. по 21 год. 10 хв працівниками поліції виявлено та вилучено: 311 патронів, які є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовими патронами калібру 5,45*39 мм, 155 патронів, які є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовими патронами калібру 7,62*51 мм, 10 патронів, які є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовими патронами калібру 7,62*54 мм, 21,6 г нітроцелюлозного (бездимний, одноосновний) пороху, який є вибуховою речовиною, чотири наступальні осколкові гранати М-67 з підривачами M213, які належать до бойових припасів, виготовлені промисловим способом, придатні до вибуху, одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, дві наступальні осколкові гранати РГД-5, які належать до бойових пристроїв промислового виготовлення - бойових припасів, придатних до вибуху, одну наступальну осколкову ручну гранату GHO-1, яка належить до бойових припасів, виготовлена промисловим способом, придатна до вибуху, які ОСОБА_7 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені частиною 1 статті 263 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано положення ст. 75 КК України. У зв`язку з цим, винній особі призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На його думку судом не надана належна оцінка ступеню тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, та особі обвинуваченого.

Зокрема, вказаний злочин є тяжким, вчиненим в умовах воєнного стану.

Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, носять підвищений суспільно- небезпечний характер, оскільки сприяють загостренню криміногенної ситуації та створюють умови вчинення інших, більш тяжких злочинів із використанням зазначених предметів. До того ж, загально небезпечні предмети при їх неконтрольованому поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства.

На думку прокурора, суд не звернув уваги на той факт, що обвинувачений неодноразово (двічі) здійснював збут бойових припасів, а також на кількість бойових припасів (усього 7 гранат), отримання за це матеріальної винагороди, та той факт, що його протиправна діяльність була припинена лише працівниками правоохоронного органу.

Крім цього, у вироку зазначено, що обставина, яка позитивно характеризує особу обвинуваченого, є те, що ОСОБА_7 є членом волонтерської організації Романівщини «Берегиня».

Зазначає, що саме використання статусу волонтера надало можливість обвинуваченому безперешкодно незаконно придбати бойові припаси та вибухові речовини в зоні проведення бойових дій. А тому статус волонтера жодним чином не зменшує суспільної небезпечності обвинуваченого та вчиненого ним кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за який його засуджено та кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України не врахував в достатній мірі обставини скоєння злочину, а зосередився лише на позитивних даних про особу обвинуваченого та стану його здоров`я.

Застосовуючи до обвинуваченого при призначенні покарання ст. 75 КК України, та, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням, суд, всупереч ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 , вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК України пов`язане з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, носить підвищений суспільно- небезпечний характер, оскільки сприяє загостренню криміногенної ситуації та створює умови вчинення інших, більш тяжких злочинів із використанням зазначених предметів.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово (двічі) здійснював збут бойових припасів, в кількості 7 (семи) гранат, отримав за це матеріальну винагороду, а його протиправна діяльність була припинена лише працівниками правоохоронного органу.

За наведених обставин колегія дійшла висновку, що звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, з застосуванням ст.75 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України та є очевидно несправедливим внаслідок його м`якості.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства неможливе, а покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому доводи прокурора щодо скасування вироку суду в частині призначеного покарання через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, врахувавши визнання обвинуваченим вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання та від мешканців села (т.2 а.с. 31-34), те, що він являється членом волонтерської організації, те, що ОСОБА_7 не судимий, на психіатричних та наркологічних обліках не перебуває, є особою з інвалідністю ІІ групи, перебуває на обліку у лікаря -ендокринолога та постійно (чотири рази на добу) приймає інсулінотерапію, відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає за можливе призначити йому покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Романівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 1(один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: