Справа № 524/642/23
Провадження 1-кс/524/1053/24
УХВАЛА

01.04.2024 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Автозаводського районного суду м Кременчука ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001901 (судова справа №524/642/23) по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відвід судді Автозаводського районного суду м Кременчука ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0001901 (судова справа №524/642/23) по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України.

Заява обґрунтована тим, що на думку заявника ОСОБА_4 , прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 не має повноважень здійснювати організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001901 від 28.10.22 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Також у заяві йдеться про те, що головуючий у зазначеній вище справі суддя ОСОБА_7 , на думку заявника, не ухвалила законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність повноважень прокурора ОСОБА_8 та про відвід останнього у справі №524/642/23 у кримінальному провадженні №0001901 від 28.10.22 року. На думку заявника, це є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_9 .

Заявник ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_11 у судове засідання не прибули, бувши належним чином повідомленими шляхом направлення повістки про виклик до суду електронним листом на електронну адресу захисника.

За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути заяву про відвід за відсутності заявника ОСОБА_6 та його захисника.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просила розглядати заявлений відвід без її участі у зв`язку із зайнятістю на роботі. Просила у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити у зв`язку із необґрунтованістю.

Прокурор проти задоволення відводу заперечував, зазначивши про відсутність підстав передбачених ст. 75 КПК України. Також прокурор повідомив, що дійсно в судовому засіданні у справі №524/642/23 у кримінальному провадженні №0001901 від 28.10.22 року обвинуваченим ОСОБА_12 було заявлено відвід прокурору ОСОБА_13 . Вказана заява про відвід була своєчасно розглянута судом під головуванням ОСОБА_9 , про що була постановлена відповідна ухвала, яка оголошена учасникам судового засідання.

Вивчивши заяву про відвід та додані до неї документи, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, який повинен бути вмотивованим.

Так, вимогами ст.75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав для відводу судді, відповідно до яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, в тому числі, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі - Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Європейський суд з прав людини притримується позиції, що суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

При розгляді заяви про відвід суд не наділений повноваженнями надавати оцінку рішенням судді прийнятим під час розгляду конкретних процесуальних питань, а на підставі досліджених матеріалів має лише визначити, чи наявні обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді.

Факт вчинення судом певних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, не може розцінюватись як прояв упередженості та відсутності безсторонності судді під час розгляду кримінального провадження, оскільки у випадку непогодження з судовим рішенням та викладеними у ньому висновками суду, законом забезпечено право сторін кримінального провадження на апеляційне оскарження такого судового рішення.

Усі наведені заявником обставини упередженості судді ОСОБА_9 не підтвердженні жодними доказами, а обґрунтовані виключно суб`єктивною думкою заявника, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Заявлений ОСОБА_4 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б викликали обґрунтовані сумніві в тому, що суддя ОСОБА_5 є упередженою та свідчили б про наявність підстав для її відводу, що визначені положеннями ст.75 КПК України. Заявлені доводи щодо відводу слідчого судді не містять належних та підтверджених доказів і даних, які б свідчили про наявність таких підстав, що передбачені нормами КПК України.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які дані, які викликали б обґрунтовані сумніви щодо упередженості судді, а тому заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Автозаводського районного суду м Кременчука ОСОБА_5 по справі №524/642/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Автозаводського районного суду м Кременчука ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001901 (судова справа №524/642/23) по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_14