Справа № 135/280/24
Провадження № 1-в/135/25/24
У Х В А Л А

іменем України

13.03.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представників установи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання,

ВСТАНОВИВ:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_3 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з даним клопотанням, в якому просив зарахувати йому у строк покарання, визначеного вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року строк попереднього ув`язнення у межах даного провадження за період з 15.10.2003 по день ухвали Верховного суду України - 24.10.2007, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

2.Виклад позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що відбував покарання у виді довічного позбавленні волі за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року. Ухвалою суду від 11.04.2016 прийнято рішення про зарахування періоду попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 15 жовтня 2003 року по 09 лютого 2006 року. Однак вважає, що підлягає зарахуванню період з 15.10.2003 по день ухвали Верховного суду України - 24.10.2007. Окрім того, ухвалою суду від 21.12.2023 йому було замінено покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, а тому вказаний ним період попереднього ув`язнення має бути зарахований саме у замінене покарання у виді позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 повністю підтримала позицію свого підзахисного та просила задовольнити його клопотання.

Представник ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» ОСОБА_7 в питанні вирішення клопотання покладається на розгляд суду.

Представник ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що засудженому вже був зарахований строк попереднього ув`язнення у строк покарання, визначеного вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що дане питання вже було вирішене судом раніше.

3.Встановлені судом обставини.

ОСОБА_3 засуджений вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання йому визначено обчислювати з 15 жовтня 2003 року (а.с. 23-24).

Ухвалою колегії суддів судової палати Верховного Суду України від 09 лютого 2006 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року щодо засудженого ОСОБА_3 без змін (а.с. 25-37).

Тобто, вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року набрав законної сили 09 лютого 2006 року.

Ухвалою Верховного суду України від 24 жовтня 2007 року вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року переглянуто за виключними обставинами, перекваліфіковано дії ОСОБА_8 з ч. 3 ст. 289 на ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 визначене остаточне покарання за п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю (а.с. 38-41).

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 15 жовтня 2003 року по 09 лютого 2006 року з розрахунку: одному дню попередньому ув`язненню відповідає два дні позбавлення волі (а.с. 42-45). Судове рішення набрало законної сили 10 жовтня 2016 року.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року замінено ОСОБА_3 , який засуджений вироком Апеляційного суду АР Крим від 31.05.2005 року за п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ст.70 КК України зі змінами згідно ухвали Верховного суду України на спільному засіданні Судової палати у кримінальних справах та Військової судової колегії від 24.10.2007 року покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. Строк відбування покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з дати заміни покарання, а саме з 21.12.2023 року (а.с. 46-52).

4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 та п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ладижинського міського суду Вінницької області.

У п.п. 103, 104 та 107 постанови Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 справа № 663/537/17 зроблено наступний правовий висновок: якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі; якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, викладеної в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

З викладеного вище видно, що вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 09 лютого 2006 року.

Тобто, з дня набрання вироком суду відносно ОСОБА_3 законної сили 09 лютого 2006 року припинилася дія обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже закінчився строк його попереднього ув`язнення.

Суд враховує те, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_3 вже було вирішено судом раніше, а саме ухвалою суду від 11 квітня 2016 року йому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України було зараховано у строк відбуття покарання за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 31 травня 2005 року строк попереднього ув`язнення за період з 15 жовтня 2003 року по день набрання вказаним вироком законної сили - 09 лютого 2006 року.

Тобто, вже існує судове рішення, яке набрало законної сили та яким вирішено відповідно до вимог чинного законодавства заявлені у клопотанні вимоги.

Натомість вимога засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому строку перебування в умовах слідчого ізолятора під час розгляду справи про перегляд вироку щодо нього за виключними обставинами в строк покарання з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є безпідставною, оскільки після набрання вироком, яким засуджено ОСОБА_3 , законної сили - 09 лютого 2006 року, припинилось і попереднє ув`язнення як запобіжний захід.

За таких обставин клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку з 10 лютого 2006 року по 24 жовтня 2007 року задоволенню не підлягає, оскільки вказаний період не пов`язаний з попереднім ув`язненням.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 370-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя