233 № 233/3117/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_2 «про накладення арешту на майно» по матеріалам досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000132 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене першим заступником керівника Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 «про накладення арешту на майно» по матеріалам досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що вказане об`єднане кримінальне провадження розслідується СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за епізодами злочинної діяльності: №0000132 від 05 квітня 2024 року за ч.2 ст.307 КК України за фактом того, що громадянина ОСОБА_4 на території м. Костянтинівка, Донецької області займається збутом особливо небезпечних психотропних речовин, за №0000133 від 05 квітня 2024 року за ч.1 ст.263 КК України, за фактом того, що громадянина ОСОБА_4 на території м. Костянтинівка, Донецької області займається збутом зброї, бойових припасів та вибухових речовин та за епізодом №0000192 від 18 травня 2024 року за фактом того, що громадянин ОСОБА_4 , готує збут особливо небезпечних психотропних речовин повторно, на території м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, за № 0000217 від 05 червня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України за фактом виявлення та вилучення кристалічної речовини за місцем мешкання ОСОБА_4 .

В ході розслідування вказаного кримінального провадження 18 травня 2024 року, з дотриманням вимог ст.ст. 271, 260 КПК України, співробітниками правоохоронних органів проведено негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативних закупок із залученням конфідента ОСОБА_5 , за результатами чого у ОСОБА_4 придбано особливо небезпечну психотропну речовину.

Так, в ході проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки встановлено, що ОСОБА_4 , 18 травня 2024 року, діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_5 , який виступав у якості оперативного покупця кристалічну речовину масою 0,1061г., яка, відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/105-24/3618 - НЗПРАП від 23 травня 2024 року у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,0864 г.

Зазначена психотропна речовина, обіг якої заборонено, ОСОБА_4 , до моменту збуту, у порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року діючи умисно, незаконно, за невстановлених під час досудового розслідування обставин придбав та зберігав при собі з метою збуту, за місцем мешкання.

Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», PVP (таблиця № 1, список № 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 18 травня 2024 року в ході проведення оперативної закупки психотропних речовин він придбав у ОСОБА_4 , кристалічну речовину, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, за грошові кошти в загальній сумі 700 гривень, які були попередньо оглянуті та видані останньому працівниками поліції в установленому законом порядку, що зафіксовано протоколами огляду грошових коштів, в яких зазначено серії і номер грошових купюр.

Відповідно до протоколу за результатами проведення оперативної закупки психотропних речовин від 18 травня 2024 року зафіксовано, факт збуту ОСОБА_4 речовини, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено, а саме PVP оперативному покупцеві ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 700 грн., банкнотами номіналом 200 грн. з серійним номером СД 8955704, та банкнота номіналом 500 грн. з серійним номером АЕ6533128.

Протоколом огляду місця події від 18 травня 2024 року оглянуто та вилучено добровільно виданий працівникам поліції оперативним покупцем ОСОБА_5 , паперовий згорток з кристалічною речовиною масою 0,1061 г., яка у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,0864 г. який ОСОБА_4 попередньо збув оперативному покупцю ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування встановлено, що дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Костянтинівка Донецької області, українцем, громадянином України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

29 травня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області було подано клопотання про проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення речових доказів.

29 травня 2024 року слідчим суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_7 було винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

05 червня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2024 проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: паперовий згорток з кристалічною речовиною; металевий бідон з фрагментом пластикової пляшки, металевий наперсток та металеву лопатку; сім-карта; 15 зіп-пакетів; срібний ланцюг та хрестик; планшет Huawei Mate Pad SE; мобільний телефон марки Samsung A32, imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 з сім-картами з номерами телефонів 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_4 в чохлі чорного кольору; предмет схожий на гранату та циліндричний предмет схожий на РОП 30 мм.

Вилучені речі постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За результатами обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Диспозицією ч.2 ст.307 КК України передбачено незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, а також вчинення вказаних дій повторно.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Тобто, наявна обґрунтована підозра вважати, що вчинено тяжкий злочин.

Частиною 1 статті 59 КК України передбачено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Частиною 2 статті 59 КК України передбачено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Таким чином наявні достатні підстави вважати, що конфіскації підлягає майно підозрюваного, а саме вилучений срібний ланцюг з хрестиком та планшет Huawei Mate Pad SE.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна, як виду покарання.

Крім того, виявлені та вилучені під час обшуку сім-картка, 15 зіп-пакетів, срібний ланцюг, срібний хрестик та планшет «Huawei Mate Pad SE» не зазначені в ухвалі слідчого судді як предмети, щодо яких прямо надано дозвіл на вилучення.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наразі, наявні всі підстави вважати, що вилучене в ході огляду майно, є речовим доказом по кримінальному провадженню, тобто є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть містити інші відомості, які можуть в подальшому бути доказами під час досудового розслідування та судового розгляду, оскільки в мобільних телефонах може міститись інформація про переписку між замовником наркотичної речовини та телеграм ботом, а також відомості про оплату наркотичної речовини.

Вищевказані предмети, які вилучені 05 червня 2024 року, а саме: срібний ланцюг з хрестиком та планшет Huawei Mate Pad SE, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть підлягати конфіскації, у разі винесення судом обвинувального вироку та застосування такого виду покарання.

Крім того, сім-картка, 15 зіп-пакетів, срібний та планшет «Huawei Mate Pad SE» могли використовуватись підозрюваним ОСОБА_4 для незаконного збуту наркотичних засобів, зокрема сім-картка та планшет для прихованого зв`язку з постачальниками та отримувачами наркотичних засобів, у тому числі шляхом переписки у телеграм каналах, зіп-пакети для фасування наркотичних засобів з метою подальшого продажу.

Зважаючи на те, що зазначені речі є речовими доказами та мають суттєве значення по кримінальному провадженню, мають значення для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, а також, що незастосування заборони на відчуження, користування та розпорядження вищезазначеним майном може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення або передачі вищезазначеного майна, слідчий просить накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Перший заступник керівника Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_2 у судове засідання надали заяви з проханням розглянути клопотання у їх відсутність, підтримавши останнє за викладених в ньому обставин.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, за даної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За наведеним вище, слідчий суддя вважає, що слідчим доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому клопотання старшого слідчого про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на майно вилучене 05 червня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2024 року під час обшуку проведеного в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: сімкарту; 15 зіп-пакетів; срібний ланцюг; срібний хрестик; планшет Huawei Mate Pad SE, які належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказані речі відповідають критерію, зазначеному у п.11 ст.170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо відчуження, користування та розпорядження щодо цих об`єктів у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання «про накладення арешту на майно» - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном вилучене 05 червня 2024 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме на: сімкарту; 15 зіп-пакетів; срібний ланцюг; срібний хрестик; планшет Huawei Mate Pad SE, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Вищевказане арештоване майно зберігати в камері зберігання речових доказів при відділі поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити старшому слідчому СВ відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітану поліції ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя