Справа №465/5392/24
Провадження1-кс/465/1165/24
УХВАЛА

слідчого судді

04.07.24слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 у ході чергового судового розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в залі суду, клопотаннястаршої слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівської області старшої лейтенантки поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000683 від 01.07.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Новокрасне, Арбузинського району, Миколаївської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , за матеріалами обвинувального акта та відповідно до вимог ст. 89 КК України, раніше не засудженому

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова, Львівської області ОСОБА_4

Слідча ОСОБА_3

Сторона захисту адвокатка ОСОБА_6

Потерпілий ОСОБА_7

Підозрюваний ОСОБА_8 , його захисник -

адвокат ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000683 від 01.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження, що витребувані слідчим суддею та досліджених в судовому засіданні з розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу та клопотань про накладення арешту на майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,02 липня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні ним відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно з оголошеною підозрою та мотивувальною частиною клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2024, близько 10:02, ОСОБА_5 , діючи в злочинній змові з ОСОБА_8 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , будучи усвідомленими в тому, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні діє воєнний стан, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки і бажаючи їх настання,діючи умисно за попередньою змовою в групі осіб разом із ОСОБА_8 , кулаком лівої руки наніс один удар потерпілому ОСОБА_7 по обличчю в область правої скроні та відкрито викрав із кишені форменного одягу потерпілого гаманець чорного кольору в якому знаходились: грошові кошти в сумі 2000 гривень, посвідчення водія на прізвище потерпілого, та інші речі, що досудовим розслідуванням до уваги не прийнято.

У свою чергу ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого, відкрито викрав з іншої кишені формених штанів потерпілого мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12», вартістю 5800 гривень. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , покинули місце вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, таким чином спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 7800 гривень.

Підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 01.07.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Старша слідча з прокурором у своєму клопотанні покликаються також на те, що наявність, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 інкримінованого їм правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.07.2024;

- протоколами затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.07.2024;

- протоколом огляду місця події від 01.07.2024;

- протоколом огляду відеозаписів, отриманих з Комунальної установи змішаного типу «Львівській міський центр соціальних послуг та реабілітації «Джерело» від 01.07.2024;

- протоколом огляду відеозаписів, отриманих від приватної особи ОСОБА_11 , від 01.07.2024;

- протоколом огляду відеозаписів, отриманих від ФОП ОСОБА_12 (магазин «Грузинський Хліб») від 01.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Старша слідча та прокурор стверджують, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, - зазначають далі слідчий з прокурором, при вивченні особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він є особою працездатного віку, за матеріалами кримінального провадження та у відповідності до вуимог ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не засуджений, однак на даний час у нього відсутнє офіційне джерело доходу, постійне місце проживання, зокрема у Львові, а відтак є підстави вважати, що це спонукатиме його до вчинення аналогічних злочинів проти власності.

Крім того, ОСОБА_5 затриманий працівниками поліції у порядку ст. 208 КПК України, за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкцією статті якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років. Відтак, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також може продовжити свою протиправну діяльність, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий та прокурор вважають також, що підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та наявність відповідних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

При цьому, старша слідча та прокурор вважають, що з огляду на санкцію інкримінованого злочину у даному кримінальному провадженні, підозрюваний у подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання. Просять клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор та старша слідча, клопотання підтримали, пояснення щодо доводів та обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, надали аналогічні викладеним у клопотанні.

Сторона захисту адвокатка ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо застосування до її підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою. Адвокатка, як і її колега, вважає, що ризики не конкретизовані, а виключно перераховані за змістом статті із кодексу. Її підзахисний був при затриманні, надав відповідні документи для встановлення особи, спроб втекти не було, жодним чином не ухилявся від спілкування, не ухилявся від затримання, чакстколво визнає вину та кається у вчиненному і просить пролбачення у потерпілого обіцяючи відшкодувати заподіяну шкоду. Також захисник зазначила, що незаконно впливати на потерпілого підозрюваний ОСОБА_5 не зможе, як не зможе іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому твардження слідчої та прокурора у даному випадку, є безпідставними. Просить врахувати суд, що її підзахисний, має стійкі соціальні зв`язки, проживає в громадянському шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину в інкримінованому злочині визнав частково. Визнає, що викрав у потерпілого гаманець чорного кольору у якому були грошові кошти, але не 2000 грн. Точної суми не пригадує. Гроші він забрав з гаманця а гаманець через ОСОБА_8 повернув потерпілому. Зговору з ОСОБА_8 не мав. Телефону не викрадали. Стверджує, що з потерпілим вживали спиртні напої та запропонували йому пройти у таке місце де б їх не дуже було видно, оскільки потерпілий був у військовій формі. У подальшому віцн, ОСОБА_5 взяв напиток та відніс його потерпілому, як йому зараз відомо, - ОСОБА_14 . У цей час ОСОБА_5 забрав і потерпілого гаманець та повернувся до ОСОБА_8 .. Останній саказав віддати гаманець потерпілому. Він віддав його ОСОБА_8 , і той вініс гаманець.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні з показами ОСОБА_5 погодився та теж зазначив, що потерпілий оговорює їх у викраденні телефону, телефону вони не викрадали. Визнає, що забрав гаманець у потерпілого, який потім після того як він, ОСОБА_5 , забрав грошові кошти, ОСОБА_8 забрав у нього та відніс потерпілому ОСОБА_15 . Грошові кошти він, ОСОБА_5 , використав на власаний розсуд, а саме повернув борги, проте які саме і кому не зміг пояснити суду. Просить пробачення у потерпілого, запевняє, що повернее викрадені грошові кошти.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що знає підозрюваних, оскільки познайомився з ними в районі приміського залізничного вокзалу у м. Львові 01.07.2024 року. Підтверджує, що ОСОБА_5 вдарив його в обличчя та забрав гаманець чорного кольору в якому були грошові кошти в сумі 2000 грн., та який пізніше приніс і кинув на замлю біля нього ОСОБА_8 .. Останній також забрав у нього, ОСОБА_7 мобільшний телефон який знаходився у кишені штанів.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею витребувано матеріали кримінального провадження № 0000683 від 01.07.2024, результати дослідження яких, як і результати дослідження матеріалів клопотання приводять до беззаперечного висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому враховую, що відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зважаю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення на даній стадії кримінального переслідування, є вмотивованим прокурором, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, і, в першу чергу переглянутими в судовому засіданні відеозапиами, якими фіксується час, місце, події у хронологічному порядку, що відбувалися за участю потерпілого та підозрюваних.

Відтак, вважаю встановленим, що у потерпілого було викрадено гаманець з грошовими коштами саме ОСОБА_5 , що останній визнає. У той же час ні прокурором, ні слідчим не надано жодного доказу, що ОСОБА_8 за попередньою змовою з підозрюваним ОСОБА_5 здійснили викрадення щей телефону. Оцінюючи покази потерпілого в частині наявності в нього телефону, суд ставиться до таких критично, оскільки потерпілий плутається в показах, а частину з них, суд відхиляє з підстав їх нелогічності щодо обставин перебування у відпустці, переїзду із м. Чорткова до м. Львова, та з інших підстав, які на даній стадії кримінакльного переслідування підозрюваних, потребують перевірки органами досудового розслідування.

В одночас, як слідчий суддя, сприймаю об`єктивними застереження прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде дотримуватись обов`язків, які б були покладені на нього.

Такий висновк обгрунтовується оцінкою особи підозрюваного та матеріалів кримінального провадження, що його характеризують.

Так, судом встановленог, що у ОСОБА_5 не вбачається наявності тісних соціальних зв`язків, і, зокрема у Львові, оскільки він хоч і проживає в громадському шлюбі та стверджує, що має дітей, проте такі якщо 7навіть є, то проживають за межами Львівуської області.

Підозрюваний ОСОБА_5 хоч і визнає частково свою вину у відкритому викраденні чужого майна разом із ОСОБА_8 , проте з переглянутого відеозапису є очевидним, що після викрадення гаманця ним, ОСОБА_5 , він відкриває його при ОСОБА_8 , а останній заглядує в нього і вони разом після цього відходять від місця де знаходився потерпілий. Тобто є очевидним, що ОСОБА_8 свідомо заглядує в гаманець, а після вилучення з нього коштів ОСОБА_5 заберає гаманець і свідомо повертає потерпілому кинувши на землю поряд, що суд й визнає обгрунтованою підозрою.

Відтак, вказані обставини та воєнний стан у державі, об`єктивно переконують слідчого суддю у наявності підстав вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, сумнівними є запевнення підозрюваного, що ним не буде вчинятися протиправна діяльність, оскільки ці обіцянки не є переконливими, а фактичні обставини, що встановлені судом, говорять про протилежне.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозру і повязують підозрюваного з певним злочином то вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Зокрема, згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемп-белл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series A, № 182 термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому враховую також судову практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини, вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Отже, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З огляду на вищезазначене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, приходжу до переконання, про доведеність прокурором у клопотанні обставин, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Що стосується обгрунтованої підозри, то за результатами досліджених в судовому засіданні доказів, судом не встановулено достатніх підстав вважати, що у потерпілого був телефон та, що його відкрито викрав підозрюваний ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , а тому суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою, порівняно з ОСОБА_8 , слід обрати строком на 60 (шістдесят) днів, що на думку слідчого судді буде достатнім для завершення досудового розслідування в частині фактичних обставин по викраденню майна у потерпілого.

Відтак визначений для обрання органом досудового розслідування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, мотивів, та обставинам вчинення злочинів, що інкримінуються підозрюваному, забезпеченню прав потерпілого, а також покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його, ОСОБА_16 , винуватим.

Строк запобіжнгого заходу слід рахувати з часу прийняття судом рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 04 липня 2024 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на категорію інкримінованого ОСОБА_5 злочину, не знаходжу підстав які б перешкоджали визначити заставу, і, таку заставу слід визначити з урахуванням матеріального становища підозрюваного у вигляді 50 ( п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177 -178, 183, 193, 194, 196, 369 - 372 КПК України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшої слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівської області старшої лейтенантки поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000683 від 01.07.2024, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000683 від 01.07.2024 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 01 вересня 2024, включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу в сумі 50 ( п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста ) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора,слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарань ДУ ЛУ виконання покарань (№ 19).

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської установи виконання покарань ДУ ЛУ виконання покарань (№ 19) негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, а також Франківський районний суд м. Львова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення. Строк тримакння під вартою за данною ухвалою рахувати з 04 липня 2024 року.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено, з урахуванням технічних причин , об 08 год. 15 хв. 15 липня 2024 р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення її повного тексту.

Копію ухвали учасники кримінального провадження можуть отримати в секретаря судового засідання.

Слідчий суддя ОСОБА_17