Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1715/24
Провадження № 1-кс/376/331/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

"06" червня 2024 р. м. Сквира, Київської області

Сквирський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроджеця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимий 25.09.2023 Сквирським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася старший слідчий СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 (надалі слідчий) з клопотанням, що погоджено з процесуальним керівником про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 05 червня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання строком до п`ятнадцяти років, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на учасників кримінального провадження та вчинити інший злочин, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, оскільки наміру переховуватися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, впливати на свідків та потерпілу у справі не має.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і подане слідчим СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.

05 червня 2024, о 17 год. 35 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Із повідомлення про підозру вбачається, що 05 червня 2024 року, близько 06 години ранку, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні веранди власного будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті непорозумінь, щодо реального характеру дій потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що останній повинен був прийти до будинку підозрюваного, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, із приводу вирваних вхідних дверей до будинку, маючи на меті позбавити життя ОСОБА_7 , тримаючи кухонний ніж у правій руці, наблизився до нього та наніс ОСОБА_7 , один удар кухонним ножем в область передньої поверхні грудної клітки зліва, чим спричинив останньому тілесні ушкодження несумісні з життям. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №299 від 05.06.2024, смерть ОСОБА_7 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей зліва тампонада серця кров`ю.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваним та його захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б вказували на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймаються до уваги при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, умови та зухвалість вчинених дій, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного (не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має), існують ризики вчинення іншого злочину і можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на учасників кримінального провадження та вчинити інший злочин, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також, суд вважає, визначити строк дії даної ухвали шістдесят днів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке спричинило загибель людини, що у свою чергу, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України виключає можливість у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 , 13 вересня 1990 року застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування застави і утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити 03 серпня 2024 року датою закінчення строку дії даної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1