Провадження 1-в/193/18/24
У Х В А Л А

іменем України

01 травня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання командира військової частини НОМЕР_1 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовте Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням

та направлення засудженого для відбуття призначеного судом покарання

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023 до суду надійшло клопотання (подання) командира військової частини НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

Подання мотивовано тим, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вирок набрав законної сили 02.09.2023.

Згідно ч.4 ст.76 КК України, нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покладено на командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 14, 163 КВК України нагляд за поведінкою військовослужбовців звільнених від відбування покарання здійснюється командирами військових частин.

Проте посилаючись на те, що військовослужбовець ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим командир цієї військової частини не має можливості виконати вищевказаний вирок суду, що і змусило його звернутися до суду з цим поданням.

Вказані дії, на думку командира військової частини, вказують на наявність умислу у засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та небажання стати на шлях виправлення, що є самостійною безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання призначеного судом.

В судове засідання командир військової частини не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся кілька разів належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення цього подання, пояснив, що він справді є військовослужбовцем вказаної вище військової частини. Військову службу розпочав у лавах ЗСУ ще підчас виконання завдань в зоні АТО. На його утриманні перебувало троє неповнолітніх дітей, тому він мав право на відстрочку, але все рівно після повномасштабного вторгнення РФ він добровольцем повернувся захищати країну. Є учасником бойових дій. Влітку 2023 року він хотів скористатися правом на відстрочку і написав рапорт на ім`я командира військової частини про його звільнення зі служби, але з винесенням наказу йому постійно зволікали, у зв`язку з чим він справді самовільно залишив військову частину і повернувся до своєї родини. Кілька разів він з`являвся до військової частини для з`ясування результатів розгляду його рапорту, повторно надавав старшим офіцерам військової частини підтверджуючі документи на відстрочку, але чіткої відповіді він так і не отримав, тому повернувся додому. Наголосив, що ні від кого він не ховався, посадові особи військової частини знають про місце його перебування, вони мають його телефон та домашню адресу, але до цього часу ніхто з ним з представників ВЧ НОМЕР_1 не зв`язувався. Наголосив, що незважаючи на наявність права на відстрочку він все ж планує повернутися до військової служби, але бажає її проходити у складі іншої військової частини, де його будуть більше цінити та поважати.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримала, вважала його обґрунтованим і просила задовольнити.

Заслухавши вислухавши пояснення засудженого та позицію прокурора, дослідивши отримане судом подання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2 та п. 1 ч.1 ст. 76 КК України, на період іспитового строку покладено на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом також встановлено, що на підставі розпорядження від 04.09.2024 вирок, що набрав законної сили 02.09.2023, направлено до Криворізького РС№ 1 ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, яке у свою чергу направило його на виконання до військової частини НОМЕР_1 .

Статтею 14 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що військові частини здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин (ч.1 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до положень ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням становища засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено особами, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Наведені у поданні командира військової частини факти не можуть свідчити про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку командиром військової частини не доведено.

Слід зазначити, що механізм здійснення контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням покладено на командирів (начальників) військових частин (органів військового управління, військових навчальних закладів, установ, організацій) та регулюється Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 року № 337 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2020 р. за № 967/35250 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ вказаного Порядку поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) здійснюється в одноденний строк після отримання копії вироку суду, що набрав законної сили, засвідченого та скріпленого відповідною печаткою суду.

Згідно з п.4 розділу ІІ Порядку військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, вважається поставленим на облік з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Отже, військовослужбовець вважається поставленим на облік при наявності двох обставин: з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням (п.4 розділу 2 Порядку)

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 4 та пункту 5 розділу ІІ Порядку у день поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік командир (начальник) військової частини (установи) видає наказ, в якому зазначаються підстава і дата поставлення на облік такого військовослужбовця, а також, за потреби, заходи, що мають вживатися з метою здійснення контролю за його поведінкою та посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за їх здійснення. Наказ командира (начальника) військової частини (установи) про поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) доводиться такому військовослужбовцю під підпис. На кожного військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, після поставлення на облік у військовій частині (установі) заводиться особова справа.

Згідно з 10 розділу ІІІ цього Порядку у разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, умисно не виконує (неналежно виконує) обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, командир (начальник) військової частини (установи) письмово попереджає такого військовослужбовця про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною вдодатку 4до цього Порядку.

Перед винесенням попередження військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, може надати пояснення, у яких зазначає обставини, що спричинили невиконання (неналежне виконання) покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та пояснення військовослужбовця (за наявності) долучаються до особової справи.

Згідно з пунктом 11 розділу III «Заходи контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням» вказаного Порядку у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

До суду надсилається особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зазначаються дата і зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього.

Як вбачається з матеріалів подання, доказів, які свідчать про невиконання ОСОБА_4 , звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього, застосування до нього письмового попередження, командиром військової частини не надано та матеріали подання таких не містять.

У матеріалах подання та особової справи на засудженого міститься наказ від 10.12.2023 за № 9463 про результати службового розслідування згідно якого у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, солдату ОСОБА_4 було призупинено виплату грошового забезпечення та знято з усіх видів забезпечення з 22.11.2023 та окрім іншого наказано направити матеріали службового розслідування до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для внесення відомостей відносно ОСОБА_4 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час судового розгляду справи, який через неявку представника ВЧ, тривав 4 місяці, ні представник ВЧ, ні прокурор у військовій та оборонній сфері не повідомили суду про результати розгляду згаданого наказу командира ВЧ НОМЕР_1 . Зокрема про те, чи внесенні відповідні відомості до ЄРДР та на якій стадії досудове розслідування прокурору не відомо.

До суду не надано актуальних відомостей про судимості засудженого.

Засуджений, на відміну від представника військової частини, з`являвся майже на кожне судове засідання цієї справи, завжди проживав та проживає за однією адресою, зазначеною у вироці сужду. Як вбачається з наданих засудженим документів, останній з 25.06.2022 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 . До укладення шлюбу, під час їх спільного проживання у них народилося двоє спільних дітей, сини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має батька, як зазначено у свідоцтві про його народження, ОСОБА_9 . Проте, як стверджував під час розгляду справи засуджений ОСОБА_4 , наймолодший хлопчик теж являється його третім сином, оскільки на час його народження він у шлюбі з ОСОБА_5 ще не перебував, у цей час проходив військову службу у зоні АТО, а тому не міг своєчасно прибути до органу ДРАЦСу та написати заяву про визнання його своїм сином, але питання визнання свого батьківства за цим хлопчиком буде вирішуватися найближчим часом.

Таким чином, неявку засудженого для реєстрації до військової частини, не можна вважати умисним невиконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків без поважних причин та вказане не свідчить безумовно про його відверте небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, при оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання, а тому у задоволенні подання командира військової частини слід відмовити.

Керуючись ст. 163,166 КВК України, ст. 76,78 КК України, ст.537,539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 06.05.2024 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1