Провадження № 1-кп/686/439/24
15 квітня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яворівці Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, військовослужбовця, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-23 жовтня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки;
-25 грудня 2023 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік (вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.10.2023 ухвалено виконувати самостійно, покарання у виді арешту не відбуто),
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Старокостянтинова Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-23 жовтня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки;
-20 лютого 2024 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців арешту (вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.10.2023 ухвалено виконувати самостійно, покарання у виді арешту повністю не відбуто),
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито) 03 травня 2015 року в післяобідню пору домовились про вчинення крадіжки з квартири АДРЕСА_3 , у якій проживає рідна сестра останнього ОСОБА_16 , з розподіленням ролей для кожного. Діючи з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу магазину «Світ метизів» по вул. Попова в м. Старокостянтинові Хмельницької області, ОСОБА_15 надав ключі від вказаної квартири ОСОБА_14 , вказавши при цьому місце розташування в квартирі грошей та інших цінностей.
Отримавши ключі від квартири, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за допомогою автомобіля таксі під керуванням ОСОБА_17 , який не був обізнаний про умисел обвинувачених, направились з м. Старокостянтинова в м. Хмельницький.
В подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за допомогою автомобіля того ж таксі направились в м. Житомир, де в ломбардах продали частину викраденого майна та здійснили обмін валюти.
За таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підлягають кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самих обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що 03 травня 2015 року вони зустрічались з ОСОБА_15 в м. Старокостянтинові, після чого їздили в м. Хмельницький на вул. Зарічанську, а наступного дня в АДРЕСА_6 , де в ломбардах продали частину викраденого з квартири АДРЕСА_3 , майна та здійснили обмін валюти.
Свідок ОСОБА_17 показав, що ввечері 03 травня 2015 року на автомобілі таксі з м. Старокостянтинова возив двох чи трьох осіб в АДРЕСА_4 , де останні відлучались приблизно на 10 хв. з невідомою йому метою, після чого вони повернулись в м. Старокостянтинів, а пізніше їздили в м. Житомир, при цьому точно пам`ятає, що однією особою був ОСОБА_14 , а іншою ОСОБА_13 чи ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_15 підтвердив факт зустрічі з обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ввечері ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Старокостянтинові та показав, що у нього були ключі від квартири АДРЕСА_3 , де раніше проживав з сестрою ОСОБА_16 , просив ОСОБА_13 і ОСОБА_14 здати викрадені з цієї квартири речі в ломбард, оскільки на той час він був неповнолітнім, при цьому сказав, що краще здати не в м. Хмельницькому.
Відповідно до заяв обвинувачених та протоколів огляду від 06.05.2015 ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції 45 грошових купюр номіналом 200 грн. кожна, а ОСОБА_14 36 купюр номіналом 200 грн., 77 купюр номіналом 100 грн., 188 купюр номіналом 10 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., 1 купюру номіналом 5 грн., 1 купюру номіналом 1 грн., вказавши, що ці кошти були викрадені в квартирі АДРЕСА_3 , також видав 3 ключі від цієї квартири.
Факт викрадення вищевказаного у формулюванні обвинувачення належного йому та дружині ОСОБА_16 майна з квартири АДРЕСА_3 , підтвердив в суді потерпілий ОСОБА_9 , який також показав, що 03 травня 2015 року він разом з дружиною приїхали з АДРЕСА_2 , де також був племінник ОСОБА_15 Повернувшись наступного дня до квартири, він виявив відсутність ключів, а пізніше факт вчинення крадіжки. Також ствердив, що чув, як ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зізнавалися у вчиненні за попередньою домовленістю крадіжки та здачі викраденого в ломбард.
За даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_9 просив прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 10 год. по 21 год. 04.05.2015 викрала з квартири АДРЕСА_5 грошові кошти в сумі 1500 доларів США, 1500 Євро, золоті вироби, ноутбук «Леново». В суді потерпілий ОСОБА_9 показав, що в заяві вказував приблизний час та кількість викраденого, оскільки тоді точно не пам`ятав.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.05.2015 в квартирі АДРЕСА_3 , вилучено циліндровий механізм замка вхідних дверей, на якому згідно з протоколом огляду від 05.08.2015 та висновком експерта № 643 від 22.05.2015 слідів від дії сторонніх предметів не виявлено.
Згідно із заявою ОСОБА_18 та протоколу огляду від 06.05.2015 останній добровільно видав працівникам поліції викрадений ноутбук марки «Lenovo G550», який йому дали обвинувачені. За даними висновку експерта № 56кт від 14.05.2015 вказаний ноутбук знаходиться у працездатному стані, його вартість згідно з висновком товарознавчої експертизи № 418т від 21.05.2015 могла становити 2368 грн. 88 коп.
Відповідно до повідомлень ПТ «Донкредит» та ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » обвинувачений ОСОБА_13 04.05.2015 отримував у відділеннях вказаних товариств в м. Житомирі фінансовий кредит під заставу золотих виробів (браслет, підвіски, обручка, сережки, ланцюг, каблучки).
За даними протоколу огляду від 02 жовтня 2015 року роздруківок телефонних з`єднань абонентських номерів, якими користувались ОСОБА_13 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_14 ( НОМЕР_2 ) та ОСОБА_15 ( НОМЕР_3 ), на час вчинення крадіжки ОСОБА_13 перебував в м. Хмельницькому, в тому числі станом на 22 год. 39 хв., ОСОБА_15 в м. Старокостянтинові, перед цим у вечірній час усі троє були в м. Старокостянтинові, а 04.05.2015 о 12 год. 16 хв. зафіксовано телефонне з`єднання ОСОБА_14 в Житомирській області.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Показання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що крадіжку з квартири вони не вчиняли, лише задавали на прохання ОСОБА_15 викрадене майно в ломбард, а також показання останнього про одноосібне вчинення ним крадіжки суд визнає неправдивими і відхиляє, позаяк вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими судом належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_17 , заявами обвинувачених про добровільну видачу працівникам поліції грошових коштів, ОСОБА_14 також ключів від квартири із зазначенням, що видані кошти були викрадені в квартирі АДРЕСА_3 , а також даними протоколу огляду роздруківок телефонних з`єднань абонентських номерів, якими користувались ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , згідно з якими на час вчинення крадіжки ОСОБА_13 перебував в м. Хмельницькому, тоді як ОСОБА_15 в м. Старокостянтинові.
Твердження обвинувачених та свідка про здійснення на них тиску працівниками поліції суд відхиляє, позаяк доказів на їх підтвердження судом не встановлено.
Наведені вище показання суд розцінює як намір обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пом`якшити свою відповідальність, а свідка ОСОБА_15 з метою сприяння останнім у цьому, усвідомлюючи, що кримінальне провадження відносно нього закрито.
Разом з тим, стороною обвинувачення дії ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки у великих розмірах.
Згідно з приміткою до ст. 185 КК України у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення; значна шкода у цій статті визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
Вчиненням крадіжки потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_16 завдано майнової шкоди на загальну суму 148808 грн. 39 коп., а відтак з урахуванням їх матеріального становища, враховуючи наявність на час вчинення крадіжки на утриманні малолітніх дітей, у значному розмірі.
Відповідно до ч. 2 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення та їх дії, враховуючи наведене вище та положення ст. 337 КПК України, перекваліфіковує з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілим.
Обвинувачені на момент вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждали, не страждають на такі і в теперішній час, поводяться адекватно. Тому суд визнає їх осудними та відповідальними за скоєне.
При обранні обвинуваченим виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їм покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинили тяжкий злочин, свою вину визнали частково. Обставинами, які пом`якшують їм покарання, суд визнає наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_13 чотирьох малолітніх дітей, часткове відшкодування обвинуваченими завданої потерпілим шкоди шляхом добровільної видачі працівникам поліції викрадених грошових коштів. Вони на обліках нарколога та психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються задовільно, ОСОБА_13 є військовослужбовцем, приймає участь в захисті суверенітету і територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації, ОСОБА_14 працює не офіційно, приймав участь в міжнародній громадській організації. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Враховуючи характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, осіб винних, позицію прокурора щодо призначення покарання, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України більше мінімального розміру та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити їм остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року, більш суворим призначеним покаранням (злочин обвинуваченими вчинено до постановлення вказаного вироку).
Разом з тим, приймаючи до уваги осіб обвинувачених, які є особами молодого віку, на час вчинення злочину не були судимими, частково відшкодували завдану потерпілим шкоду, ОСОБА_13 має на утриманні четверо малолітніх дітей, є військовослужбовцем, приймає участь в захисті суверенітету і територіальної цілісності України, тривалість часу, який минув після вчинення злочину, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинувачених для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням та покласти на них передбачені ст. 76 КК України обов`язки.
На переконання суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Суд також враховує, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами.
Оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 засуджуються до покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, тому вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2023 року стосовно засудження ОСОБА_13 та вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2024 року стосовно засудження ОСОБА_14 слід виконувати самостійно.
У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 377 КПК України, ОСОБА_14 , який звільняється від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його з-під варти у цьому кримінальному провадженні в залі судового засідання (на цей час ОСОБА_14 відбуває покарання у виді арешту за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2024 року). З огляду на це, а також що обвинувачені перебувають на іспитовому строці за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року з відповідними обов`язками, підстав для застосування до них запобіжного заходу суд не вбачає.
Разом з тим, відповідно до ст. 5 КК України, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII, ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», враховуючи правовий висновок Верховного Суду (постанова від 29.08.2018, справа N 663/537/17, провадження N 13-31кс18), обвинуваченим в строк покарання слід зарахувати час їх попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: ОСОБА_13 з 21.08.2015 (дня затримання) по 30.03.2016 (дня звільнення з-під варти) включно, ОСОБА_14 з 27.10.2015 (дня затримання) по 30.03.2016 (дня звільнення з-під варти) включно, з 16.01.2023 (дня затримання) по 17.01.2023 (дня звільнення з-під варти) включно, та з 19.01.2024 (дня затримання) по 15.04.2024 (дня звільнення з-під варти) включно.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 1620 грн. 44 коп. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюється. Враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито не з реабілітуючої підстави), тому у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави підлягають стягненню по 540 грн. 14 коп. процесуальних витрат (1620 грн. 44 коп. ? 3), решту слід віднести на рахунок держави.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази слід: грошові кошти, три ключі, циліндричний механізм замка автомобіля, ноутбук марки «Lenovo G550», які передані на відповідальне зберігання потерпілим залишити останнім; циліндровий механізм замка вхідних дверей квартири (квитанція № 1239) повернути потерпілим.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 615 КПК України,
ОСОБА_13 та ОСОБА_14 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їм покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі кожному.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення цим покаранням покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року, призначити ОСОБА_13 та ОСОБА_14 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі кожному.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_13 та ОСОБА_14 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їм іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки кожному.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2023 року стосовно засудження ОСОБА_13 та вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2024 року стосовно засудження ОСОБА_14 виконувати самостійно.

Цивільний позов потерпілих задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в солідарному порядку на користь ОСОБА_9 40211 грн. 17 коп. (сорок тисяч двісті одинадцять гривень сімнадцять копійок) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 10000 грн. (десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в солідарному порядку на користь ОСОБА_16 40211 грн. 17 коп. (сорок тисяч двісті одинадцять гривень сімнадцять копійок) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 10000 грн. (десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Речові докази: грошові кошти, три ключі, циліндричний механізм замка автомобіля, ноутбук марки «Lenovo G550», які передані на відповідальне зберігання потерпілим залишити останнім; циліндровий механізм замка вхідних дверей квартири (квитанція № 1239) повернути потерпілим ОСОБА_9 та/або ОСОБА_16 .

Запобіжний захід ОСОБА_14 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Зарахувати ОСОБА_13 в строк покарання час його попереднього ув`язнення з 21.08.2015 по 30.03.2016 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_14 в строк покарання час його попереднього ув`язнення з 27.10.2015 по 30.03.2016 включно, з 16.01.2023 по 17.01.2023 включно та з 19.01.2024 по 15.04.2024 включно.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави по 540 грн. 14 коп. процесуальних витрат з кожного, решту віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: