Справа № 487/3309/24
Провадження № 1-кс/487/2577/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000632 від 12.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000632 від 12.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просила накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку кімнати за адресою: АДРЕСА_1 в рамках розслідування кримінального провадження №000632 від 12.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: чоловічі джинси синього кольору сейф-пакет №PSP4226382; чоловічі кросівки «Puma» 43 розміру сейф-пакет №PSР4226383; два змиви з миски із водою паперовий конверт №1 та паперовий конверт №2; чоловічі труси із плямами бурого кольору паперовий конверт №3.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000632 від 12.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 12.04.2024 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення, що 12.04.2024 близько 10:16 години за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини справа.

12.04.2024 в період часу з 13:54 по 15:03 годину, відповідно до ч.3 ст.233, ст. 234 КПК України проведено невідкладний обшук за адресою перебування ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: чоловічі джинси синього кольору сейф-пакет №PSP4226382; чоловічі кросівки «Puma» 43 розміру сейф-пакет №PSР4226383; два змиви з миски із водою паперовий конверт №1 та паперовий конверт №2; чоловічі труси із плямами бурого кольору паперовий конверт №3.

У клопотанні прокурор посилається на те, що вилучені в ході проведення невідкладного обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення. А тому, з метою збереження уникнення спотворення предмету кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні на вказані речі арешту.

В судовому засіданні прокурор не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Миколаївським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000632 від 12.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2024 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення, що 12.04.2024 близько 10:16 години за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини справа.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.04.2024, ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

12.04.2024 в період часу з 13:54 по 15:03 годину на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проведено невідкладний обшук за адресою перебування ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу обшуку від 12.04.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , слідує, що в ході обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено: чоловічі джинси синього кольору сейф-пакет №PSP4226382; чоловічі кросівки «Puma» 43 розміру сейф-пакет №PSР4226383; два змиви з миски із водою паперовий конверт №1 та паперовий конверт №2; чоловічі труси із плямами бурого кольору паперовий конверт №3.

Виявленні та вилученні речі 12.04.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №000632 від 12.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнано речовим доказом, про що 12.04.2024 року слідчим СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні досудове розслідування здійснюється за фактом спричинення тілесних ушкоджень, існує обґрунтоване припущення, що вилучені в ході обшуку речі зберегли сліди вчинення злочину.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаних речей.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку кімнати за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №000632 від 12.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: чоловічі джинси синього кольору сейф-пакет №PSP4226382; чоловічі кросівки «Puma» 43 розміру сейф-пакет №PSР4226383; два змиви з миски із водою паперовий конверт №1 та паперовий конверт №2; чоловічі труси із плямами бурого кольору паперовий конверт №3.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1