КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/1804/24
Провадження № 1-кс/552/1126/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Полтаві заяву ОСОБА_3 про передачу майна на зберігання власнику,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м.Полтави надійшла заява ОСОБА_3 про передачу майна на зберігання власнику. В заяві просив суд в рамках кримінального провадження №0000133 від 23.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України змінити місце зберігання транспортного засобу автомобіля марки БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; ключа до авто БМВ 325,на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_4 та визначено зберігання на майданчику для тимчасово вилучених транспортних засобі ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м.Полтава, вул.Решетилівська, буд.30 та передати дане майно на зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо повернення майна на відповідне зберігання власнику майна.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 26.03.2024 року накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000133 від 23.03.2024 року на автомобіль марки БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; ключ до авто БМВ 325.Місцем зберігання речових доказів, а саме: автомобіля БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , визначено майданчик для тимчасово вилучених транспортних засобів Відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 3; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000133 від 23.03.2024; ключ від автомобіля марки БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 зберігати в камері речових доказів Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: 36007, м. Полтава, вул. Решетилівська, 30.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст. 1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 N 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Також згідно п. 5 зазначеного Порядку умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за N 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі "Жушман проти України" зазначається - що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності".

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Автомобіль марки «автомобіля марки БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вказана особа має право на звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

За наведених обставин, враховуючи, що власник не наполягає на повному скасуванні арешту, слідчий суддя вважає, що можливо змінити місце зберігання автомобіля, передавши його на відповідальне зберігання власнику, і це не буде заважати проведенню досудового розслідування. Експертні дослідження вказаного транспортного засобу проведені. ОСОБА_3 , як власник автомобіля, забезпечить краще збереження транспортного засобу, як речового доказу, збереження його технічних властивостей, відтак, останній зможе здійснювати зберігання автомобіля в якнайкращих умовах, що збереже його цілісність та технічний стан.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне змінити порядок зберігання легкового автомобіля марки БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; ключа до авто БМВ 325, передавши його власнику на відповідальне зберігання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171,173,174,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Змінити місце зберігання речових доказів, а саме автомобіля марки БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; ключа до авто БМВ 325.

Автомобіль марки БМВ 325 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 та ключ до авто БМВ 325 передати на зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або вчинення інших незаконних дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт, його буде притягнено до кримінальної відповідальності за ст.388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1