Провадження № 1-кс/947/6769/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , під час розгляду клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000629 від 15.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в провадженні слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000629 від 15.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2024 року до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеської області надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який просить вжити заходів правового характеру до малознайомого чоловіка, який 15.05.2024 року близько 18:20, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , наніс тілесні ушкодження, що належать до середнього ступеню тяжкості.

В ході огляду від 15.05.2024 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: слюсарський ключ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , ключі від а/м «Фольцваген Таурег» д.н.з. НОМЕР_2 , а/м «Фольцваген Таурег» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору.

В ході огляду від 16.05.2024 у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено: светр зі змійкою темно-синього кольору та спортивні штани темного кольору з білими вставками.

16.05.2024 перелічені речі та автомобіль постановою слідчого визнано речовими доказами.

Слідча звертається з клопотанням посилаючись на те, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного огляду майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвоката ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке: слідчим в клопотанні не було наведено відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, вилученого під час проведення 15.05.2024 оглядуза адресою: АДРЕСА_2 під час якого було виявлено та вилучено: слюсарський ключ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , ключі від а/м «Фольцваген Таурег» д.н.з. НОМЕР_2 , а/м «Фольцваген Таурег» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, посилання причетності такого майна до кримінального провадження №0000629 від 15.05.2024 року розпочатого за фактом нанесення тілесних ушкоджень, що належать до середнього ступеню тяжкості та, як наслідок, його відповідності критеріям, передбачених ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

Крім того, слідчим до клопотання, яке подано слідчому судді не надано жодного доказу на обґрунтування необхідності та підстав для накладення арешту на вказане майно.

Згідно вимог ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000629 від 15.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1