Справа № 450/5934/23 Провадження № 1-кп/450/226/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

01 травня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю виконуючого обов`язки прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000168 від 05.05.2023 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в:

04 грудня 2024 року до Пустомитівського районного суду Львівської області в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 05.05.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2023 року, визначено головуючого суддю ОСОБА_6 .

Ухвалою від 08 грудня 2023 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

18 січня 2024 року від в.о. прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Підготовчі судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 18 січня 2024 року, 14 год. 00 хв. 06 березня 2024 року не відбулись, у зв`язку з перебуванням головуючого судді ОСОБА_6 на лікарняному.

Розпорядженням № 32 від 17 квітня 2024 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Пустомитівського районного суду Львівської області визначено головуючого суддю ОСОБА_1

01 травня 2024 року від в.о. прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обв`язків прибувати до суду, прокурора за їх викликом, в тому числі в телефонному режимі; не відлучатись без дозволу суду або прокурора за межі населеного пункту, в якому він проживає; повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання чи роботи; утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_7 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Мотивувала клопотання тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 366 КК України, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від двох до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльність на строк до трьох років, може переховуватись від органів слідства чи суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, на досудовому розслідування обвинувачений ОСОБА_4 систематично ухилявся від явки до слідчого з метою проведення процесуальних дій.

В підготовчому судовому засіданні 01 травня 2024 року в.о. прокурора ОСОБА_3 підтримала подане нею клопотання з мотивів викладених у ньому, просила таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , з думкою якої погодився обвинувачений ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання заперечили, пояснили, що мотиви викладені стороною обвинувачення у клопотанні є надуманими та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. Вказали, що в ході досудового розслідування ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, строк якого закінчився 26 січня 2024 року. За вказаний період часу обвинувачений не вчиняв жодних дій, які б свідчили про необхідність повторного обрання щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Ризики, які наведені у клопотанні, є лише припущеннями та не підтверджені жодними доказами. На утриманні обвинуваченого перебувають малолітні діти, яких він систематично супроводжує до м. Львова з метою обстеження, діагностики мовлення і проведення корекційної роботи логопедом. Крім цього, ним виконано обов`язки, які встановлювались попереднім процесуальним документом в частині здачі на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання дублюватиме його обов`язки як підозрюваного, так і обвинуваченого. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, розглянувши матеріали клопотання та обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Як встановлено судом, в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строк якого закінчився 26 січня 2024 року.

Слід вказати, що за період часу з 26 січня 2024 року по 01 травня 2024 року, тобто більш як 3 місяці, обвинуваченому не продовжувався раніше обраний запобіжний захід та не було застосовано нового. Стороною обвинувачення не долучено жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_4 дій, на які в.о. прокурора ОСОБА_3 покликалась у своєму клопотанні.

З огляду на вказане, мотиви клопотання в.о. прокурора є лише припущеннями, які не підтверджені належними та допустимими доказами, а також не долучені в підготовчому судовому засіданні.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь.

Тяжкість покарання, що загрожує особі, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, адже загроза застосування у майбутньому суворого покарання значно підвищує ризик того, що особа може ухилитися від слідства та/або суду. Однак сам факт того, що за злочин, інкримінований особі передбачається досить суворе покарання ще не свідчить про існування ризику переховування особи від слідства та/або суду та не може бути єдиною обставиною, якою обґрунтовується необхідність застосування до особи запобіжного заходу. Позиція Європейського суду з прав людини з цього приводу є категоричною - небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

При оцінці ризику переховування від органів слідства або суду виключно внаслідок можливості застосування до особи суворого покарання вказаний елемент може братися до уваги виключно поряд із іншими обставинами, тобто, у контексті чинників, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною (рішення у справі «Бессієв проти Молдови»).

Суд не може обрати запобіжний захід на підставі лише самої теоретичної ймовірності, що особа буде вчиняти протиправні дії побоюючись покарання, а тому слід надавати докази процесуальної поведінки обвинуваченого впродовж всього часу розслідування, зокрема, що з надходження обвинувального акту до суду поведінка особи змінилась, він не з`являється на усі виклики, не виконує процесуальних прав та обов`язків.

В.о. прокурора ОСОБА_3 не надано жодного письмового доказу наведених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б свідчили про необхідність обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Наявність лише обґрунтованого обвинувачення не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу.

З наведених підстав, приходжу до висновку, що в.о. прокурора не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які необхідні для застосування запобіжного заходу до особи, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177-179, 315, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання виконуючого обов`язки прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 01 травня 2024 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_1