"18" березня 2024 р. Справа № 366/2168/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року Вишгородський районний суд Київської області колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000083 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

ВСТАНОВИЛА:

До Вишгородського районного суду Київської області з Київської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000083 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строком на два місяці, з тих підстав, що ризики, які послугували підставою для обрання запобіжного заходу не відпали та не змінились, вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу на даний час відсутні.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Зазначили, що їх позиція незмінна, ризики ні чим не підтверджені, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, підтримали думку ОСОБА_7 Долучили та просили задовольнити клопотання щодо зміни запобіжного західу на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт. В його обгрунтування зазначено, що зазначені в клопотанні прокурора ризики є безпідставні та необґрунтовані.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено у п. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалах, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13 від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегієй суддів встановлено, що ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.04.2023 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.06.2023 включно.

Ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2023 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.07.2023 включно.

Ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.07.2023 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.08.2023 включно.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 04.09.2023року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.11.2023 включно.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 03.11.2023року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.01.2024 включно.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 03.11.2023року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.01.2024 включно.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 04.12.2023року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.02.2024 включно.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2023року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.03.2024 включно.

З урахуванням пред`явленого обвинувачення, суд погоджується, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, які передбачені пунктами 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений може переховуватись, від органів досудового розслідування та/або суду/ наявність даного ризику обгрунтовано тим, що на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке за ч. 2 ст. 111 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду побоюючись можливої реальної міри покарання у рази визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Крім того, в Україні діє воєнний стан та проводяться воєнні дії у зв`язку з збройною агресією Російської Федерації. Суд вважає, що обвинувачені, знаходячись на волі, можуть переховуватись від суду на територіях, де встановити їх місцезнаходження буде важко або неможливо;

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , враховуючи специфіку скоєного злочину, а також обставин кримінального провадження, які стали їм відомі в ході здійснення досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні можуть позбавити сторону обвинувачення можливості надати суду належні і допустимі докази вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- згідно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, без застосування відповідного запобіжного заходу зволікати та затягувати судовий розгляд з метою як найдовшого відтермінування розгляду справи та не отримання покарання пов`язаного з позбавленням волі;

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується. Вказані висновки зроблені з обставин вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення в якому вони обвинувачується, у зв`язку з цим у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній можуть вживати активних дій щодо продовження надання представникам РФ допомоги в проведені підривної діяльності проти України.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думку захисників та обвинувачених, які не спростували стверджень прокурора, дослідивши надані до суду документи, у межах заявленого клопотання, беручи до уваги стадію судового розгляду, те, що всі свідки не допитані, всі докази не досліджені, обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наступних його продовжень на теперішній час не змінились та ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування цього запобіжного заходу та його продовження, не зменшилися та не перестали існувати, враховуючи особу обвинувачених, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, колегія суддів вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою строком на два місяці.

Продовження строку тримання під вартою не буде значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмеження прав особи на вільне пересування.

Такий строк тримання під вартою колегія суддів вважає, прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинувачених по справі.

За таких обставин підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу стосовно обвинувачених не встановлено, тому в задоволенні клопотань ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.ст 331, 369, 372, 392 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотань ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, тобто до 18.05.2024 року, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, тобто до 18.05.2024 року, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала діє до 18.05.2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 21.03.2024 року о 16.00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3