Справа №296/1177/24
УХВАЛА

щодо накладення арешту

21.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, подане слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 року,-

в с т а н о в и в :

І. Суть клопотання

27.01.2024 року слідчий за погодженням з прокурором засобами поштового зв`язку направив до Корольовського районного суду м. Житомира клопотання, яке надійшло 07.02.2024 р., в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 26.01.2024 р. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

Слідчий в клопотанні посилається на те, що СУ ГУНП В Житомирській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно клопотання 25.01.2024 року близько 23:30 год мешканці м. Києва та Київської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, а також підготувавши знаряддя та засоби, а саме: транспортний засіб, зброю, вибухові пристрої, пристрій для розбиття скла, радіостанції, газовий балончик для самооборони, рюкзак, тактичні рукавиці, ніж, використовуючи транспортний засіб марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули неподалік домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де почали проводити заходи по спостереженню за будинком. В подальшому шляхом візуального спостереження переконались у присутності господаря всередині будинку, близько 00:05 год 26.01.2024 року зайшли на територію даного домоволодіння, а ОСОБА_10 продовжив проводити заходи по спостереженню з автомобіля поблизу домоволодіння. ОСОБА_9 віднайшов на території подвір`я сокиру та спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , шляхом віджиму, відчинили вхідні двері будинку та проникли всередину. Перебуваючи у приміщенні веранди будинку та утримуючи в руках сокиру й інші знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, демонструючи їх потерпілому, вчинили погрозу у застосуванні насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_11 .

Одразу на місці вчинення злочину 26.01.2024 року в порядку статті 208 КПК України були затримані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні даного кримінального злочину.

26.01.2024 року без ухвали слідчого судді, був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого був вилучений мобільний телефон марки «Iphone 13», синього кольору.

В клопотанні слідчий посилається на те, що вилучений телефон визнаний речовими доказом у кримінальному провадженні№0000050, інформація, яка в ньому міститься може мати значення для кримінального провадження.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий посилається на те, що вилучене майно може містити відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, може бути використане, як доказ у суді, є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження на нього необхідно накласти арешт.

ІІ Процедура та позиції сторін

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, направлене засобами поштового зв`язку 27.01.2024 року, тобто з дотриманням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, надійшло до Корольовського районного суд м. Житомира 07.02.2024 р.

Постановою прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 30.01.2024 р. досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 року доручено проводити слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (а.с. 48-50).

Згідно з ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2024 р. дане клопотання про накладення арешту на майно передано на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира (а.с. 52-53), яке надійшло 21.02.2024 р., відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 21.02.2024 р. слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення,фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України). Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

За правилами ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000050, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань25.01.2024 р., за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.

26.01.2024 року був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті проведення якого був вилучений мобільний телефон марки «Iphone 13», синього кольору, який належить підозрюваному ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 26.01.2024 року майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000050.

Метою накладення арешту на вилучене під час обшуку майно слідчий зазначає потребу в забезпеченні збереження речового доказу.

Дослідивши клопотання, додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, може бути доказом обставин, які підлягають доведенню та встановленню під час досудового розслідування, в ньому можуть міститись відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин, за яких був вчинений злочин, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 64-2, 98, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 13», синього кольору, який належить ОСОБА_6 , який був вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Позбавити власника вилученого майна можливості користуватися, відчужувати, розпоряджатися ним.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1