Справа № 344/1751/24
Провадження № 11-сс/4808/48/24
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2024 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2024 року включно в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить розглянути письмову заяву директора та засновника ТОВ «Макрос-ІФ пожежний сервіс» ОСОБА_9 та відповідно ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01.02.2024 року та постановити нову ухвалу, якою продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 31.03.2023 року, і як альтернативний запобіжний захід визначити розмір застави у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 87600 гривень та покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою і невмотивованою, оскільки об`єктивно не з`ясовані всі обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу. Зокрема, в ухвалі слідчого судді не зазначено мотивів, з яких слідчий суддя дійшов до висновку про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не наведено оцінки та посилання на подані стороною захисту докази, які істотно зменшують наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

Вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики є надуманими, не відповідають дійсним обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях, а слідчий суддя, дублюючи зміст клопотання слідчого, висловив тільки припущення про ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, слідчим суддею при дослідженні обставин та ризиків безпідставно не взято до уваги, що в період часу з моменту вчинення злочину (04.12.2023) до моменту затримання (07.12.2023) підозрюваний ОСОБА_7 міг спілкуватися зі свідками, однак будь-яких протиправних дій не вчиняв ні щодо свідка ОСОБА_11 , яка є його дружиною, ні щодо потерпілої ОСОБА_12 . Крім того, у сторони обвинувачення відсутні будь-які зареєстровані заяви, перевірки чи кримінальне провадження, що свідчать про незаконний вплив на свідків, потерпілу чи перешкоджання кримінальному провадженню.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення на ґрунті ревнощів до своєї дружини ОСОБА_11 , ймовірно в стані сильного душевного хвилювання, оскільки дії потерпілого ОСОБА_13 принижували його честь і гідність, носили системний характер. За клопотанням сторони захисту постановою слідчого призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої заплановано на 14.02.2024 року. Незважаючи на вищевказані обставини, підозрюваний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає повністю, щиро розкаюється.

На думку сторони захисту, слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків. Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Так, підозрюваний ОСОБА_7 працює у ТОВ «Макрос-ІФ ПС» на посаді слюсара, монтажника будівельних робіт, до скоєння злочину був задіяний для виконання будівельних робіт на об`єкті військово-промислового комплексу, на якому діє суворий пропускний режим, і на час виконання вищевказаних робіт ОСОБА_7 тимчасово проживав на території будівництва і по місцю свого постійного проживання з`являвся тільки у вихідні дні. Таким чином, при передачі ОСОБА_7 на поруки, буде забезпечено реальний вплив на його поведінку, і останній може перебувати під постійним контролем поручителів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є відповідно директором та засновником ТОВ «Макрос-ІФ ПС" як до завершення досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Сторона захисту також не погоджується з рішенням слідчого судді щодо не визначення розміру застави при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги характеризуючі дані підозрюваного, а саме, його вік, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців, позитивну характеристику з місця роботи та проживання, наявність у підозрюваного постійного місця роботи в ТОВ «Макрос-ІФ ПС», репутацію підозрюваного, відсутність судимостей, його майновий стан.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд провадження.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, просили задовольнити вимоги апеляційної скарги.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000687 від 06.12.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , в результаті яких останній помер.

07 грудня 2023 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2023 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 04.02.2024 року включно.

30 січня 2024 року слідчий за погодженням прокурора подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтоване тим, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується, проте ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та залишаються актуальними, а також завершити досудове розслідування у двохмісячний строк неможливо, оскільки необхідно провести судову-медичну експертизу трупа ОСОБА_13 , молекулярно-генетичну експертизу, а також амбулаторну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу підозрюваного. Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це завантаженість експертних установ, які не змогли своєчасно завершити судові експертизи, значна кількість проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів зебезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізу та оцінки.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту пояснень підозрюваного ОСОБА_7 вбачається, що він повністю визнає, що на ґрунті ревнощів завдав один удар потерпілому, однак вважає, що його дії не могли привести до смерті потерпілого.

Разом з тим, зі змісту доводів сторін вбачається, що органом досудового розслідування на даний час призначено судово-медичну експертизу, яка повинна встановити причину смерті потерпілого. Крім того, до теперішнього часу не проведено судово-психіатричну експертизу стосовно психологічного стану підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Зокрема, слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і можливе застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може приховувати докази своїх злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного.

Колегія суддів приймає до уваги, долучені захисником до матеріалів провадження заяву потерпілої ОСОБА_12 від 01.03.2024 року про те, що ні підозрюваний ОСОБА_7 , ні будь-які інші особи, які діють в його інтересах, жодним чином не впливають на її процесуальну поведінку як потерпілої, розписку потерпілої від 01.03.2024 року про відшкодування підозрюваним грошових коштів в сумі 15000 гривень, а також нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_11 від 01.03.2024 року про те, що ні ОСОБА_7 , ні будь-які інші особи, які діють в його інтересах, жодним чином не впливають на її процесуальну поведінку як свідка. Однак, колегія суддів не вважає, що зазначені документи дійсно дозволяють встановити відсутність можливого впливу на потерпілу та свідків і свідчать про наявність стримуючих факторів в запобіганні встановленим ризикам.

Крім того, продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вік, стан здоров`я підозрюваного, його поведінку під час досудового розслідування; вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів, враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, враховує тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристику, наявність соціальних зв`язків, та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про бажання директора ТОВ «Макрос ІФ Пожежний Сервіс» ОСОБА_9 та засновника цього ж товариства ОСОБА_10 взяти ОСОБА_7 на поруки, були предметом дослідження слідчим суддею, який вважав, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки в даному конкретному випадку не спроможний забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Колегія суддів повністю погоджується із зазначеним висновком слідчого судді та, зважаючи на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його суспільну небезпеку, вважає, що на цій стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді особистої поруки не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, які доведені органом досудового розслідування.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КК України, при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 не визначив розмір застави, оскільки йому інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини. При цьому, такий альтернативний запобіжний захід на даний час не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5