Провадження №1-кп/127/956/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області:

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено 06 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.11.2010, близько 19:20 год. 16.06.2020, знаходився поруч з магазином «Україночка», що за адресою: м. Вінниця, вул. О. Антонова, 13-Б, разом із ОСОБА_8 та невстановленою особою, чоловічої статі на ім`я ОСОБА_9 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження. Усі зазначені особи почали спілкуватись з незнайомим їм ОСОБА_7 , який знаходиться поряд.

В ході спілкування, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, побачили на шиї ОСОБА_7 , золотий ланцюжок з хрестиком, який вирішили викрасти, шляхом відкритого викрадення чужого майна.

Далі, особа на ім`я ОСОБА_9 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, відволікаючи увагу ОСОБА_7 , підтримувала з ним розмову, а ОСОБА_10 наблизився до ОСОБА_7 . В цей час, ОСОБА_8 зайшов за спину ОСОБА_7 , подав спільникам жестовий сигнал про намір діяти, після чого двома руками відкрито зняв з його шиї через голову золотий ланцюжок з хрестиком і тримаючи викрадене в руках, швидко залишив місце події. В свою чергу, ОСОБА_7 , відчувши на собі дії особи, відносно якої матеріали виділено в окрема провадження, спробував його наздоганяти, однак, ОСОБА_4 та невстановлена особа ім`я ОСОБА_9 матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, зупинили його, обступивши ОСОБА_7 та притримавши його руками, що дало змогу ОСОБА_8 безперешкодно зникнути з місця події.

Відповідно до висновку експерта сектору товарознавчих досліджень Вінницького відділення Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 5275/5276/20-21 від 23.07.2020 ринкова вартість, підвісу - хрестика з оздобленням «Розп`яття Ісуса Христа», виготовленого із золота 585 проби, вагою 6,08 грам, при умові наявності експлуатаційних потертостей та забруднень, втрати первинного блиску, станом на 16.06.2020 складала: 8966,09 грн. (Вісім тисяч дев`ятсот шістдесят шість грн. 09 коп.). Ринкова вартість ланцюга шийного, виготовленого із золота 585 проби, вагою 29,49 грам, при умові наявності експлуатаційних потертостей та забруднень, втрати первинного блиску, станом на 16.06.2020 складала: 46827,35 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 , невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_4 , розпорядились викраденим на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку ОСОБА_7 на суму 55793,44 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у судовому засіданні по суті справи суду пояснив, що 16.06.2020 він домовився із ОСОБА_8 про зустріч біля магазину «Україночка», що по вул. Антонова в м. Вінниці. Прийшовши на раніше домовлене місце, чекаючи на ОСОБА_8 до нього підійшов ОСОБА_7 , а через деякий час до них підійшла ще 1 невідома особа, яка попросила у потерпілого сигарету. Під час спілкування ОСОБА_7 запитав у нього про допомогу виклику таксі. Потім до них підійшов ОСОБА_8 , привітавшись, запитав чи він знайомий з ОСОБА_7 , на що він відповів, що не знайомий з останнім. В подальшому, ОСОБА_8 перебуваючи за спиною ОСОБА_7 , жестами рук щось показав. Однак, що саме показував ОСОБА_8 він не зрозумів. Після чого, ОСОБА_8 зняв з ОСОБА_7 золотий ланцюжок, в цей час потерпілий наклонився до нього і він притримав ОСОБА_7 за руку. Користуючись цим, ОСОБА_8 залишив місце події та зник у невідомому напрямку. В подальшому, він також залишив місце події та пішов по власним справам, а потерпілий ОСОБА_7 залишився на місці події з невідомою особою на ім`я ОСОБА_9 .

Про те, що ОСОБА_8 вчиняв злочин, він не розумів, та не здогадувався, що мав на увазі ОСОБА_8 показуючи руками жести стоячи за спиною ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 додатково зазначив, що станом на 16.06.2020 так і на даний час він щоденного приймає ліки, які призначено йому лікарем.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у судовому засіданні просила клопотання задовольнити, оскільки за медичними показниками ОСОБА_4 потребує лікування та нагляду.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні зауважила, що ОСОБА_4 як на час скоєння суспільно-небезпечного діяння, так і на час розгляду клопотання прокурора не міг та в теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновком експерта. А тому, його дії не містять кваліфікуючих ознак таких, як повторність та вчинення суспільно-небезпечного діяння за попередньою змовою групою осіб. А відтак, його дії підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Захисник просила суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом, що узгоджується з висновком експерта.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що 16.06.2020, близько 16 години, перебуваючи біля магазину «Україночка», що по вул. О.Антонова в м. Вінниці, він мав намір викликати таксі. Біля нього стояла одна особа, і в цей час до нього підійшли ще три особи, серед яких був ОСОБА_8 з якими відбулась розмова. Останні попросили його надати їм декілька гривень на пиво, на що він погодився та дав їм декілька гривень, після чого продовжив чекати таксі та розмовляти з вказаними особами. Одна особа із вказаної компанії пішла в магазин, у зв`язку з чим, біля нього залишилось 3 особи з якими він спілкувався. В цей час, ОСОБА_8 обійшов його з-заді та ривком зняв з нього золотий ланцюжок з хрестиком, після чого побіг в невідомому напрямку. Друга особа схожа на ОСОБА_4 тримала його за плечі, таким чином не даючи можливості йому наздогнати ОСОБА_8 . Третя особа, стояла попереду нього, тим самим перегородивши йому дорогу, та зазначила йому, про те, що не потрібно наздоганяти ОСОБА_8 , оскільки вони його знають і розберуться самі. Він запропонував тим особам, які залишились біля нього винагороду за викрадений ланцюжок та хрестик, оскільки викрадені речі являлись подарунком і мали для нього більше ніж матеріальну цінність. Однак, ОСОБА_8 на телефонні дзвінки своїх знайомих не відповідав і не повернувся до них, а особи які знаходились біля нього пішли в невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомив, що 16.06.2020 року перебуваючи біля магазину «Україночка», що по вул. Антонова в м. Вінниці, він разом із ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_4 , який знаходився з іншими невідомими йому особами. Поспілкувавшись він пішов у магазин щоб купити води, проте коли повернувся, то на вулиці вже нікого не було. Наступного дня ОСОБА_8 розповідав йому, що зірвав у невідомої особи золотий ланцюжок. В подальшому вони пішли в ломбард та здали вказаний вище ланцюжок. Потерпілого ОСОБА_7 він не знає.

Необхідність застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_7 від 16.06.2020 про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якої ОСОБА_7 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 16.06.2020, близько 19:30 год., перебуваючи біля входу до магазину «Україночка», що в м. Вінниці по вул. Олега Антонова,13, з-заду шляхом ривка із шиї зірвала у нього ланцюжок (585 проби золота, вагою 10 грам) із хрестиком (585 проби золота вагою 6 грам). Після чого, перебіг через дорогу та забіг у двори і зник. Він у свою чергу кричав останньому навздогін щоб повернув йому викрадені речі. Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку, що підтверджується витягом від 17.06.2020 з ЄРДР.

- фактичними даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2020 за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого, останній за формою обличчя, носа, зачіскою та розрізом очей, впізнав особу під №2, яка 16.06.2020, близько 19:30 год., перебуваючи по вул. О.Антонова в м. Вінниці, відкрито заволоділа його ланцюжком з хрестиком із жовтого металу. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2020 вбачається, що на фотознімку №2 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- фактичними даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2020 за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого, останній за формою обличчя, носа, зачіскою, впізнав особу під №2, яка 16.06.2020 притримала його за плечі та не дала змоги бігти, за особою, що відкрито заволоділа його золотим виробом. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2020 вбачається, що на фотознімку №2 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- фактичними даними висновку експерта №5275/5276/20-21 від 23.07.2020 року, згідно якого, ринкова вартість підвісу хрестика з оздобленням «Розп`яття Ісуса Христа виготовленого із золота 585 проби, вагою 6,08 грам, при умові наявноет експлуатаційних потертостей та забруднень, втрати первинного блиску, станом ні 16.06.2020, складала: 8966,09 грн. Ринкова вартість ланцюга шийного, виготовленого із золота 585 проби вагою 29,49 грам, при умові наявності експлуатаційних потертостей та забруднень втрати первинного блиску, цілісності застібки, станом на 16.06.2020, складала 46827,35 грн.

- фактичними даними переглянутого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 13.07.2020 за участю свідка ОСОБА_11

- фактичними даними протоколу огляду документу від 27.06.2020, згідно якого, під час проведення огляду документу встановлено, що об`єктом огляду являється паперовий конверт в середині, якого знаходиться диск для лазерних систем зчитування із відеозаписом з камер спостереження встановлених на фасаді магазину «Україночка», за адресою: м. Вінниця, вул. О. Антонова, 13, за 16.06.2020. При відкритті файлу встановлено, що на ньому зафіксована територія поряд із магазином «Україночка», яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. О. Антонова 13. На файлові наявний тайм-код із датою та часом «16.06.2020 19:20:46». В ході подальшого перегляду у вказаний час поряд із магазином «Україночка» йде чоловік (далі чоловік №1) одягнений в сірі кросівки, сірі шорти, білу футболку, сіру кофту. Після чого чоловік №1 о 19:20:58 підходить до двох чоловіків, які також стоять поряд із магазином «Україночка» та починає з ними розмовляти. Перший (далі чоловік №2) одягнений в чорні тапочки, темно сірі шорти, сіру футболку із чорними вставками. Другий (далі чоловік №3) одягнений в чорні кросівки, чорні шорти, футболку сірого кольору із вставками та кашкет білого кольору із чорним козирком. В подальшому о 19:23:08 до чоловіків №1, №2, №3 підходить чоловік (далі чоловік №4) одягнений в кросівки сірого кольору із чорними вставками, чорні шорти, футболку чорного кольору із зеленими полосами на плечах та здоровається за руку із чоловіком № 1 та №3. В цей час також підходить чоловік (далі чоловік №5) одягнений в чорні кросівки, джинси темно-синього кольору, футболку світло-фіолетового кольору і кашкет чорного кольору та вітається із чоловіком №2. Потім всі вказані чоловіки вітаються за руку та продовжують розмовляти. В подальшому о 19:24:31 чоловік № 2 та чоловік №5 відходять на крок в сторону та розмовляють між собою. О 19:25:02 чоловік №1 передає гроші чоловіку №5 та він іде в напрямку магазину і через декілька секунд передає гроші чоловіку №2 і він відкриває двері до магазину, але не заходить потім відходить та передає гроші чоловіку №5 і він о 19:26:12 стає в чергу в магазин. Після чого о 19:26:41 чоловік №5 показує знаки руками іншим крім чоловіка №1 оскільки він стоїть спиною, в цей час чоловік № 4 обходить ззаду чоловіка №1 та стає в нього за спиною і також показує знаки чоловіку №2 та №3. В подальшому о 19:27:04 чоловік №4 двома руками починає знімати з шиї чоловіка №1, через голову ланцюжок, в цей час чоловік № 3 притримує праву руку чоловіка № 1, о 19:27:09 чоловік №4 починає бігти, чоловік №2 притримує чоловіка № 1 за плечі, а чоловік №3 стає попереду чоловіка №1. Після чого о 19:27:30 чоловік №2 махає головою до чоловіка №5 і вони йдуть з місця вчинення злочину. В цей час чоловік №1 та чоловік №3 залишаються стояти на місці та розмовляти. О 19:31:17 відходять в сторону і їх стає не видно на камерах відеоспостереження потім повертаються і знову відходять.

- фактичними даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.11.2020, згідно якого, слідчий в присутності двох понятих, за участі потерпілого ОСОБА_7 який повідомив, що 16.06.2020 він проходив поряд із магазином «Україночка», який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. О. Антонова, 13, для того щоб відшукати таксі, не знайшовши попросив двох раніше незнайомих йому чоловіків викликати таксі з його телефону, які стояли неподалік від магазину, на що вони погодились. Після чого до них підійшло ще двоє чоловіків. В подальшому, він дав одному з них гроші для того щоб придбати цигарок і він відійшов та став в чергу біля входу до магазину, інші залишились на місці. Після того, як з його телефону викликали таксі один із чоловіків обійшов ззаду та зі спини почав знімати з його шиї золотий ланцюжок разом із хрестиком інший притримав його за руку та став перед ним щоб він не зміг наздогнати чоловіка із ланцюжком, який вже почав втікати. В цей же час, ще один із чоловіків притримував його за плечі зі спини та сказав «не наздоганяй ти не зможеш». Потім чоловік який стояв в черзі разом із чоловіком, який притримував за плечі зі спини пішли, а потерпілий залишився на місці вчинення злочину.

- фактичними даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2020 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_7 в присутності двох понятих зазначив, що впізнає ланцюжок розміщений на другому місці зліва на право. Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2020 року вбачається, що ланцюжок під №2 являється речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001150 від 17.06.2020 року та належить потерпілому ОСОБА_7

- фактичними даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2020 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_7 в присутності двох понятих зазначив, що впізнає хрестик розміщений на першому місці зліва на право. Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2020 року вбачається, що хрестик під №1 являється речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001150 від 17.06.2020 року та належить потерпілому ОСОБА_7

- фактичними даними висновку судово-психіатричного експерта №43 від 15.10.2020 року, згідно якого, в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне-захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F 20.0). В теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Заслухавши думку прокурора, захисника та особу, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, суд має з`ясувати чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння.

Беручи до уваги показання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, які надані останнім в судовому засіданні та досліджені в судовому засіданні письмові докази, що надані сторонами судового процесу, суд приймає до уваги, як належні та допустимі і такі, що у взаємозв`язку та узгодженості підтверджують вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння.

При прийняті зазначеного рішення суд виходить з того, що ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння. Вказані показання повністю узгоджуються з долученими прокурором письмовими доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_7 від 16.06.2020 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2020 за участю потерпілого ОСОБА_7 ; переглянутого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 13.07.2020 за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду документу від 27.06.2020; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2020 за участі потерпілого ОСОБА_7 , що міститься у справі.

Вказані письмові докази є належними, допустимими та послідовними, які повністю узгоджуються між собою.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно ч. 3 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

При кримінально-правовій оцінці суспільно небезпечного діяння, вчиненого особою в стані неосудності, суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи.

Правильна кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого особою в стані неосудності, впливає на обрання виду примусових заходів медичного характеру та на правильну кваліфікацію дій особи, яка є суб`єктом кримінального правопорушення і вчинила кримінальне правопорушення спільно з неосудною особою, обрання їй правильної форми та міри кримінальної відповідальності.

У висновку, викладеному у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.01.2023 у справі №761/37225/20, зазначено, що відповідно до вимог статей 92, 93, 94 КК та ч. 3 ст. 503, ст. 505, ч. 1 ст. 513 КПК при розгляді кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого в стані неосудності, повинна ґрунтуватись лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, при цьому суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, з огляду на те, що встановлення будь-якої форми вини у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

Таким чином, юридичну оцінку суспільно небезпечного діяння в такому випадку слід надавати виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Проте, наведених законодавчих приписів прокурором не було враховано.

Так, всупереч викладеному прокурор у клопотанні надаючи кримінально-правову оцінку суспільно небезпечного діяння, вчинене ОСОБА_4 , кваліфікував дії останнього, як такі, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України (тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб), зазначивши при цьому у клопотанні про наявність умислу, попередню змову, корисливий мотив, мету та про повторність, допустивши таким чином неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки такі елементи суб`єктивної сторони встановлюються лише до осудної особи та злочину. Юридичну оцінку суспільно небезпечного діяння в такому випадку слід надавати виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Тобто, у разі вчинення суспільно небезпечного діяння особою у стані неосудності відповідне діяння не може бути кваліфіковане за ознакою повторності або за попередньою змовою групою осіб. Так само невірною є вказівка прокурора й на те, що ОСОБА_4 діяв умисно, з корисливих мотивів, адже виходячи з положень статей 23, 24 КК умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання. Тоді як ОСОБА_4 на час вчинення відповідного діяння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Сукупність зазначених доказів у справі, свідчать про їх достатність для надання кримінально-правової оцінки суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , оскільки ним вчинено суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При вирішенні питання чи вчинив ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння у стані осудності, суд виходить з того, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №43 від 15.10.2020 встановлено, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне-захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F 20.0). В теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Вищевказаний висновок експерта, яким підтверджено, що ОСОБА_4 в період часу, до якого відносяться інкриміноване йому діяння не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та в теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, (F20.00) та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. А відтак, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Верховний Суд у рішенні від 30 травня 2019 року у справі № 51-5807км18 дійшов висновку, що статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання. Верховний Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь(ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Під час дослідження судом доказів, які характеризують особу ОСОБА_13 , було встановлено, а саме:

- згідно характеристики ПП «Бокуд» вбачається, що ОСОБА_4 за час проживання скарг від сусідів будинку, з національної поліції ПП «Бокуд» не надходило.

- відповідно до довідки КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. Ющенка О.І., вих. №29/3150 від 26.06.2020, вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 25.02.2020 по 30.03.2020 з діагнозом: «Параноїдна шизофренія».

Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія», вих. №2193 від 22.06.2020, ОСОБА_4 на профілактичному наркологічному обліку у вказаній установі не перебуває.

Згідно вимоги про судимість від 18.06.2020 вбачається, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. А саме: вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.11.2010 ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого з місць відбування покарання 07.10.2014 на підставі ЗУ «Про амністію».

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує, що ОСОБА_14 вчинив суспільно небезпечне діяння, обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_14 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб, суд вважає, що відносно ОСОБА_14 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_4 та рекомендації експертів, але також і його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, те що останній раніше судимий, згідно з довідкою КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. Ющенка О.І»., ОСОБА_4 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 25.02.2020 по 30.03.2020 з діагнозом: «Параноїдна шизофренія», в скоєному щиросердно розкаявся.

Судом при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховано ступінь суспільної небезпеки діяння вчиненого ОСОБА_4 , що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а також висновок судово-психіатричного експерта №43 від 15.10.2020, яким встановлено, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду, оскільки в теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0) та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вказане свідчить, що метою примусових заходів медичного характеру будь-якого виду є обов`язкове лікування, яке при всіх видах зазначених заходів є однаковим. Таким чином, вид примусових заходів пов`язаний лише з досягненням їх другої мети - запобігання вчиненню особою суспільно небезпечних діянь.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним наглядом. Думку захисника та законного представника, які підтримали клопотання прокурора. Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що, оскільки в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, що підтверджується дослідженими в ході проведення судового розгляду доказами, зазначені дії вчинені ним у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, внаслідок психічного захворювання, та на даний час не видужав, а тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом, оскільки умови такого нагляду виключають можливість вчинення ОСОБА_4 нового суспільно небезпечного діяння.

З приводу розподілу процесуальних витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено, тому процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 92, 93, 94 КК України, ст.ст. 506, 507, 512, 513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи в розмірі 653,76 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: