Єдиний унікальний номер справи 233/1415/23
Провадження № 1-кп/185/353/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 від 06 жовтня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівка Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «штаб-сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1 КК України,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого-адвокатів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А :

06 жовтня 2022 року у денний час доби, ОСОБА_5 перебував в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт, в ході якого, ОСОБА_12 став ображати ОСОБА_5 та завдав йому декілька ударів кулаком в область обличчя та тулубу. Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 .

Цього ж дня, тобто 06 жовтня 2022 року приблизно о 14 год. 05 хв. штаб-сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16,49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті іншій людині, з мотивів помсти за висловлені напередодні образи та застосоване насильство, задля демонстрації переваги за службовим становищем та ствердження власного авторитету у військовому колективі, взяв біля свого спального місця ввірену для службового користування зброю - АК-74 серійний номер НОМЕР_2 , перевів її у бойову готовність, вийшов на подвір`я та здійснив три постріли в солдата ОСОБА_12 , внаслідок чого, останній отримав наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітини з ушкодженням 1 поперекового хребця, розтрощенням спинного мозку, лівої легені та 6 ребра ліворуч, від чого помер.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 травня 2022 року № 11 штаб-сержанта ОСОБА_5 зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Разом з ним, у зазначеній військовій частині проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_12 , який наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 14 від 19 травня 2022 року зарахований до особового складу частини та на всі види забезпечення та призначений на посаду сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 17 окремого стрілецької батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїми військовими званнями військовослужбовці сержантського і старшинського складу є начальниками для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

Таким чином, начальник складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_5 по відношенню до сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 17 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_12 був начальником за військовим званням, а останній - підлеглим штаб-сержанта ОСОБА_5 .

Окрім того, виконуючи обов`язки на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_5 являвся військовослужбовцем, який обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, тобто був військовою службовою особою.

06 жовтня 2022 року у денний час начальник складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_5 перебував в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та підлеглим йому військовослужбовцем - сапером інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 17 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_12 виник словесний конфлікт, в ході якого, ОСОБА_12 став ображати ОСОБА_5 та завдав йому декілька ударів кулаком в область обличчя та тулубу. Після чого, у ОСОБА_5 , обуреного образами зі сторони підлеглого йому військовослужбовцями ОСОБА_12 , з мотивів помсти, демонстрації переваги за службовим становищем та ствердження власного авторитету у військовому колективі, виник злочинний умисел направлений на застосування насильства щодо підлеглого із застосуванням зброї з метою спричинення тяжких наслідків у виді смерті ОСОБА_12 .

Цього ж дня, тобто 06 жовтня 2022 року приблизно о 14 год. 05 хв. ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою та начальником за військовим званням для всього рядового складу військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. З, 27, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 28, 29, 31, 32, 49, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою застосування насильства щодо підлеглого - заподіяння смерті підлеглому за військовим званням солдату ОСОБА_12 , з мотивів помсти за висловлені ним напередодні образи та застосоване насильство, задля демонстрації переваги за службовим становищем та ствердження власного авторитету у військовому колективі, взяв біля свого спального місця ввірену для службового користування зброю - АК-74 серійний номер НОМЕР_2 , перевів її в бойову готовність, вийшов на подвір`я та здійснив три постріли в підлеглого солдата ОСОБА_12 , чим спричинив тяжкі наслідки у виді смерті останнього внаслідок наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітини з ушкодженням 1 поперекового хребця, розтрощенням спинного мозку, лівої легені та 6 ребра ліворуч.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 5 ст. 426-1 КК України як застосування насильства щодо підлеглого, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав. Пояснив, що з 09 квітня 2022 року він є військовослужбовцем Збройних Сил України та має військове звання «штаб-сержант». Солдат ОСОБА_12 був його співслужбовцем, та за своїм військовим званням був підлеглим йому. 06 жовтня 2022 року зранку він разом з ОСОБА_13 поїхали на базар, де він купував собі речі. О 11 год. 30 хв. вони повернулися. У цей час ОСОБА_14 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Зазначив, що він спиртні напої не вживав, а займався в цей час телефоном. О 13 год. зайшов ОСОБА_12 та покликав його вийти у двір. Після чого він почав його бити кулаками по голові через те, що він обізвав м. Харків нецензурною лайкою. ОСОБА_12 наносив удари в живіт та по голові, від чого він упав на землю та почав втрачати свідомість. Потім, він підвівся та пішов до кімнати, де був ОСОБА_13 та розповів йому про побої. Після чого до кімнати зайшов ОСОБА_12 та знову почав його бити, нанісши приблизно 10-15 ударів. Він почав втрачати свідомість. ОСОБА_12 сказав йому виходити на двір і сам вийшов на двір. В цей час він взяв свій автомат та привів його у бойову готовність. Такі його дії були направленні щоб налякати ОСОБА_12 . Він вийшов у двір, де ОСОБА_12 сказав йому підійти до нього. Він, щоб налякати ОСОБА_12 вистрелив у землю. Після чого ОСОБА_14 підбіг та почав забирати у нього автомат, і в ході цього було здійснено другий випадковий постріл у ОСОБА_12 . Хто натиснув на спусковий гачок він не знає. Він не цілився у ОСОБА_12 та не хотів його убивати. Після другого пострілу ОСОБА_12 упав на землю. Він хотів надати йому медичну допомогу, але ОСОБА_14 відігнав його. Зазначив, що третього пострілу не було. Свідки його оговорюють. Після ударів ОСОБА_12 у нього залишилися травми голови.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . 06 жовтня 2022 року приблизно у період часу з 09:00 год. до 10:00 год. між штаб-сержантом ОСОБА_5 та солдатом ОСОБА_12 сталася сварка. Через те, що ОСОБА_5 обізвав м. Харків нецензурним словом, солдат ОСОБА_12 зробив йому зауваження та вдарив по потилиці. Після цього ОСОБА_5 пробіг повз нього з автоматом АК та передьорнув затвір, він почув три постріли. Після пострілів він одразу побіг у двір та побачив ОСОБА_12 , який лежав на землі і мав два вогневих поранення. ОСОБА_5 стояв за 5 метрів від ОСОБА_12 , автомат АК лежав на землі. ОСОБА_5 відповів, що так буде з кожним, хто його ображатиме. ОСОБА_12 щось намагався сказати, але зміг. Зазначив, що в той день він постійно перебував або в будинку або на дворі, ОСОБА_5 , також постійно перебував на території домогосподарства. Також додав, що будь-яких інших дій зі сторони ОСОБА_12 по відношенню до ОСОБА_5 він не бачив. ОСОБА_5 не перебував у стані оборони чи самозахисту. ОСОБА_5 та ОСОБА_12 проживали в одній кімнаті. Раніше він не помічав між ними конфліктів чи неприязних відносин.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він є заступником командира з морально-психологічного забезпечення. Безпосереднім очевидцем подій не був. Пояснив, що 06 жовтня 2022 року у другій половині дня він отримав повідомлення, що до будинку викликають медика. Він приїхав до будинку та побачив натовп, а потім супроводжував автомобіль, який віз пораненого військовослужбовця ОСОБА_12 , що мав вогнепальні поранення в районі грудної клітини, до м. Костянтинівка. Солдат ОСОБА_12 помер під час транспортування. Йому доповіли про те, що сталося. Після повернення на місце події, він надав свої свідчення слідчій групі. Також додав, що ОСОБА_5 займав посаду начальника складу, підлеглості між ним та солдатом ОСОБА_12 не було. ОСОБА_5 за званням був старший за ОСОБА_16 . Зазначив, що всі військовослужбовці були забезпечені зброєю. ОСОБА_5 має складний характер, а солдат ОСОБА_12 був спокійним. Він вважав, що між ними були дружні відносини.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_5 є її чоловіком. У 2022 році ОСОБА_5 добровільно пішов на військову службу. 06 жовтня 2023 року він писав їй повідомлення про те, що його сусід по кімнаті ОСОБА_12 його б`є. Також ОСОБА_5 скаржився, що через проблеми зі слухом, його ображають у військовій частині. Через деякий час, чоловік подзвонив їй та повідомив, що він встрелив у ОСОБА_12 і той помер. Також написав, що йде слідство, у нього забирають речі та мобільний телефон.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у фактично скоєному також повністю підтверджується письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Згідно протоколу огляду місця події від 06 жовтня 2022 року з фототаблицею до нього, проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: автомат АК-74, номер НОМЕР_2 , 1988 року виробництва; магазин від автомата АК-74 з 27 патронами калібру 5,45 мм; 2 гільзи від патронів калібру 5,45 мм; змив з РБК.

Згідно протоколів огляду трупа від 06 жовтня 2022 року та від 07 жовтня 2022 року з фототаблицею до них, в приміщенні Костянтинівського бюро СМЕ за адресою: АДРЕСА_3 , проведено огляд тіла трупу ОСОБА_12 із виявленими тілесними ушкодженнями у вигляді вогнепальних кульових поранень, в ході огляду якого було вилучено футболку комуфляжну по типу «піксель», зразки крові трупу ОСОБА_12 .

Згідно висновку експерта № 17 від 07 жовтня 2022 року, закінчений 10 жовтня 2022 року, будь-яких тілесних ушкоджень при судово-медичному огляді та вивченні описової частини наданого медичного висновку у ОСОБА_5 не виявлено. Виставлений лікарем-травматологом діагноз «ушиб м`яких тканей головы и передней брюшной стенки» не може бути взятим до уваги так як згідно пункту 4.6 методичних рекомендацій щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, діагноз «забій м`яких тканин» не може бути взятим до уваги, якщо його встановлено з огляду на скарги потерпілого і не підтверджено об`єктивними даними.

Згідно висновку експерта № 70 від 07 жовтня 2022 року, закінчений 16 листопада 2022 року, причиною смерті ОСОБА_12 стало наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітини з ушкодженням 1 поперекового хребця, розтрощенням спинного мозку, лівої легені та 6 ребра ліворуч. Виходячи з трупних явищ встановлених під час огляду трупу у морзі можна припустити, що смерть його настала за 15-20 годин до огляду трупу у морзі 07 жовтня 2022 року. Під час судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_12 було виявлено наскрізь вогнепальне кульове поранення грудної клітини з ушкодженням 1 поперекового хребця, розтрощенням спинного мозку, лівої легені та 6 ребра ліворуч, яке прижиттєвого характеру, що підтверджується наявністю крововиливів в м`яких тканинах в області ран, утворилось в наслідок дії компактного снаряда з обмеженою поверхнею, яким міг бути снаряд боєприпасу при проведеному пострілі з вогнепальної зброї який обладав високою кінетичною енергією, можливо в термін та за обставин вказаних в постанові, та яке відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечне для життя та стоїть у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Цій факт підтверджується виявленням рани № 1 на передньо-задній поверхні грудної клітини в проекції 10 межребірря по лопатковій лінії праворуч з ознаками вхідного кульового отвору: округла форма, рівні крововиливні краї, у центрі рана має дефект шкіри мінус тканина. Та виявленням рани № 2 з ознаками вихідного отвору в лівій підпахвовій області: рана щілиноподібної форми, з вивернутими назовні не рівними, розтрощеними, не осадненними краями, без дефекту шкіри. Під час судово-медичного дослідження його трупу було виявлено одне вхідне вогнепальне поранення, та одне вихідне вогнепальне поранення. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись у вертикальному положенні тіла у просторі та був звернутий передньо-задньою поверхнею тіла відносно травмуючого предмету. Будь-яких ушкоджень, що вказують на можливу боротьбу або самооборону під час судово-медичного дослідження трупу не знайдено. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий не міг здійснювати будь-які самостійні дії. Благопріємний результат вогнепального поранення рахую неможливим. Під час судово-токсикологічного дослідження крові від його трупу виявлено етиловий спирт у концентрації 1,56 ‰, що відносно живої людини можна розцінювати як алкогольне сп`яніння середнього ступеню.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 1109-МК від 01 листопада 2022 оку, закінчений 16 листопада 2022 року, при дослідженні представлених шматків шкіри з грудної клітини праворуч та з пахвової ділянки ліворуч від трупа ОСОБА_12 представилось можливим висловитися про наступне: ушкодження з грудної клітки праворуч має морфологічні ознаки вхідного отвору (рани), заподіяне при пострілі із вогнепальної ручної зброї (пристрою), компактним (поодиноким) снарядом (кулею), до складу якої входили з`єднання міді, цинку, олова, заліза, кремнію (що є характерним для оболонкових куль); що володіли високою кінетичною енергією і пробивною дією. Додаткових факторів пострілу (дії полум`я, порохових газів, кіптяви пострілу, порохових зерен та ін.) на дослідженому шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітки навколо вхідних отворів не виявлено, що могло бути обумовлено пострілом з неблизької дистанції (поза межами дії додаткових факторів пострілу), або іншими обставинами (наприклад, пострілом через одяг, перешкоду та інше). Ушкодження з пахвової ділянки ліворуч має морфологічні ознаки вихідного отвору (рани), заподіяне вогнепальним компактним снарядом (кулею), до складу якого входили з`єднання свинцю, заліза, цинку; та мав на виході із тіла доволі значну кінетичну енергію.

Згідно висновку експерта № 70 від 16 листопада 2022 року, на підставі вивчення описової частини висновків експерта № 70 від 07 жовтня 2022 року трупа ОСОБА_12 , даних протоколів слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , підозрюваного ОСОБА_5 , тілесні ушкодження, що мались у потерпілого ОСОБА_12 не могли утворитись за обставин на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 , так як підозрюваний не вірно вказує локалізацію вхідної та вихідної ран. Згідно показанням ОСОБА_5 куля потрапила під пахву зліва. Згідно результатам судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_12 в лівій підпахвовій області знаходиться вихідний отвір. За обставин на які вказують свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , судити про механізм утворення тілесних ушкоджень не має можливості, так як свідок ОСОБА_13 тільки чув постріли, а свідок ОСОБА_14 вказує не вірну кількість куль, що влучили в тіло та не вказує локалізацію.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/31862-БЛ від 19 жовтня 2022 року, наданий на дослідження предмет, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 5,45-мм автоматом Калашникова «АК-74», заводський серійний № НОМЕР_2 , 1988 року виготовлення, виготовленим промисловим способом (виробництва Іжевського машинобудівного заводу). Автомат до стрільби придатний. Надані на дослідження двадцять сім предметів, є бойовими припасами - 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осереддям. Патрони призначені для стрільби з наступної бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РГЖ-74» та їх модифікацій. Патрони виготовлені промисловим способом. Патрони до стрільби придатні. Надані на дослідження, дві гільзи, є складовими частинами бойових припасів - стріляними гільзами 5,45-мм проміжних патронів зразка 1974 року. Патрони, складовими частинами, яких є надані на дослідження дві стріляних гільзи, призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РГЖ-74» та їх модифікацій. Вищевказані дві гільзи, були стріляні з 5,45-мм автомата Калашникова «АК-74», заводський серійний № НОМЕР_2 , 1988 року виготовлення, що наданий на дослідження.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 550 від 08 грудня 2022 року, ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. ОСОБА_5 у період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07 жовтня 2022 року, за участю ОСОБА_5 відтворено обставини події, які мали місце 06 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_5 розповів, що 06 жовтня 2022 року у денний час доби, між ним та ОСОБА_12 відбувся конфлікт у ході якого ОСОБА_12 ображав та ударив його по голові. Потім конфлікт продовжився у кімнаті будинку, де ОСОБА_12 також наносив йому удари та висловлював словесні погрози і образи, також висловлював сексуальне домагання в його бік. Після чого ОСОБА_5 пішов у кімнату, де під своїм ліжком узяв закріплену за ним зброю автомат АК74, привів її у бойову готовність, зняв з запобіжника, дослав патрон у патронник, запобіжник поставив у положення одиночного пострілу та вийшов з будинку у двір, де на відстані близько 2-х метрів стояв ОСОБА_12 , якого він хотів налякати. Після чого здійснив постріл у землю. Далі ОСОБА_5 вказав, що другий постріл потрапив під пахву зліва ОСОБА_12 .

Згідно протоколу огляду від 07 жовтня 2022 року з фототаблицею до нього, проведено огляд мобільного телефону «Nokia G20», який належить ОСОБА_5 . Під час огляду встановлено, що у месенджері «WatsApp» абоненту з номером НОМЕР_3 « ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 » було надіслано повідомлення 06 жовтня 2022 року о 13:40 год., 13:42 год., 13:43 год. 13:45 год. 14:04 год.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07 жовтня 2022 року, за участю свідка ОСОБА_14 відтворено обставини події, які мали місце 06 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_14 розповів, що 06 жовтня 2022 року о 14 год. 05 хв. він, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 перебували на території домоволодіння перед вхідними дверима до будинку, де між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 виник конфлікт. ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_5 та не сильно ударив його в лоб. Потім він разом із ОСОБА_12 пішли переливати бензин, а ОСОБА_5 вийшов з будинку та почав стріляти. Одна куля потрапила в асфальт, а дві кулі в ОСОБА_12 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07 жовтня 2022 року, за участю свідка ОСОБА_19 відтворено обставини події, які мали місце 06 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_19 розповів, що 06 жовтня 2022 року о 14 год. 00 хв. він вийшов зателефонувати на задній двір будинку, та почув три постріли. Коли побіг до двору, то побачив як молодший сержант виривав у ОСОБА_5 . автомат, а ОСОБА_12 вже лежав на землі. Також розповів що приблизно об 11 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 легенько вдарив ОСОБА_5 у лоб.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07 жовтня 2022 року, за участю свідка ОСОБА_13 відтворено обставини події, які мали місце 06 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_13 розповів, що 06 жовтня 2022 року о 11 год. 00 хв. між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_12 не дуже сильно вдарив ОСОБА_5 в живіт. Далі о 14:00 год. він знаходився в будинку, та в цей час повз нього пробіг ОСОБА_5 , при цьому останній на ходу передьорнув затвір автомату. На запитання ти де йдеш, ОСОБА_5 відповів, що зараз він йому покаже. Після чого свідок ОСОБА_13 почув три постріли. Вибігши на вулицю, він побачив, що атомат з магазином лежить в кущах, ОСОБА_12 лежав на землі та в нього з лівої сторони під пахвою було вогнепальне поранення, а ОСОБА_5 хизувався зі словами: «я так з усіма зроблю, хто мене буде ображати».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 2 від 12 травня 2022 року штаб-сержанту ОСОБА_5 видано зброю АК-74 № НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 14 від 19 травня 2022 року солдата ОСОБА_12 зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду сапера саперно-інженерного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 травня 2022 року № 11 штаб-сержанта ОСОБА_5 зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 2126 від 11 лютого 2023 року ОСОБА_5 , при наявних захворюваннях, визнаний обмежено придатним до військової служби.

Ці докази колегія суддів визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Перевіряючи доводи сторони захисту про відсутність складу злочину та вирішуючи питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 426-1 КК України, колегія суддів виходить з наступного.

Однією з форм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, є перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, яке виявилось в умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, які пов`язані із застосуванням насильства та зброї щодо підлеглого, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, та вчинені в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 401 КК України, військовими кримінальними правопорушеннями визнаються передбачені цим розділом кримінальні правопорушення проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів.

За відповідними статтями цього розділу несуть відповідальність військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також інші особи, визначені законом.

Основним об`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України є суспільні відносини, що регулюють встановлений законом порядок несення або проходження військової служби. Додатковим обов`язковим об`єктом злочину є здоров`я та життя особи.

Крім того, із суб`єктивної сторони застосування насильства щодо підлеглого у значенні ст. 426-1 КК України характеризується прямим умислом. Інтелектуальний елемент умислу в цьому випадку складається з усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своїх дій і передбачення можливості або неминучості настання суспільно небезпечних наслідків. Це означає, що особа, коли вчиняє вказане кримінальне правопорушення, усвідомлює вихід за межі наданих їй повноважень, тобто розуміє, що вчиняє дії, які не входять до її компетенції.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив під час дії воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону у військовому званні «штаб-сержант», тобто під час проходження ним військової служби.

Ці обставини стороною захисту не оспорювалися. Таким чином, ОСОБА_5 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на той факт, що він не був придатний до військової служби і відповідно не є суб`єктом злочину передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, колегією суддів відхиляються, оскільки у медичній характеристиці зазначено, що ОСОБА_5 згідно рішення військово-лікарської комісії є обмежено придатний до військової служби.

Жодних доказів, які б доводили зворотне, тобто те, що ОСОБА_5 не був придатний до військової служби, а саме оскарження рішення ВЛК та його результати, колегії суддів надано не було.

Крім того, дії ОСОБА_5 , що розглядаються, були вчинені відносно сапера саперно-інженерного відділення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 у військовому званні «солдат». Вчинені вони були на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , тобто в місці та під час проходження ним військової служби.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут), єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців.

Згідно ст. 32 Статуту за своїми військовими званнями військовослужбовці сержантського і старшинського складу є начальниками для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

Таким чином, начальник складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_5 по відношенню до сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 17 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_12 був начальником за своїм військовим званням, та користувався дисциплінарною владою стосовно підлеглого військовослужбовця як старший за званням, та відповідно, на момент вчинення інкримінованих йому дій був військовою службовою особою у розумінні п. 1 примітки до ст. 425 КК України та суб`єктом вчинення злочину за ст. 426-1 КК України.

Відповідно до ст. 6 ДС ЗСУ, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Згідно ст. 22 СВС ЗСУ, військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

За приписами ст. 22-1 СВС ЗСУ, командир (начальник) в умовах особливого періоду, в тому числі в умовах воєнного стану чи бойовій обстановці, з метою затримання військовослужбовця, який вчиняє діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, пов`язаного з непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням бойових позицій та визначених місць дислокації військових частин (підрозділів) у районах виконання бойових завдань, має право особисто застосовувати заходи фізичного впливу без спричинення шкоди здоров`ю військовослужбовця та спеціальні засоби, достатні для припинення протиправних дій.

У даному випадку застосування зброї ОСОБА_5 не відповідало вимогам Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Ці дії були вчиненні обвинуваченим внаслідок виникнення між ним, як військовим начальником, та ОСОБА_12 , як підлеглим, конфлікту з приводу розмови про місто Харків, що, в свою чергу, викликало невдоволення обвинуваченого. У зв`язку із цим у ОСОБА_5 з мотивів помсти, демонстрації переваги за службовим становищем та ствердження власного авторитету у військовому колективі, виник злочинний умисел направлений на застосування насильства щодо підлеглого із застосуванням зброї з метою спричинення тяжких наслідків у виді смерті ОСОБА_12 .

Що стосується лінії захисту проти обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

З показів обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення 17 окремого спеціального батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримав закріплену за ним зброю - автомат АК-74 серійний номер НОМЕР_2 та патрони до неї. 06 жовтня 2022 року приблизно о 14 год. 05 хв. у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту із солдатом ОСОБА_12 з належного йому автомату АК-74 здійснив постріл в землю з метою налякати потерпілого, після чого ОСОБА_14 підбіг та почав забирати у нього автомат, і в ході цього було здійснено другий випадковий постріл у ОСОБА_12 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких в подальшому помер. Хто здійснив другий постріл та випадково нажав на спусковий гачок автомату він не знає.

Таким чином, ОСОБА_5 не заперечує, що стрілкова зброя, закріплена за ним, на час події кримінального правопорушення була приведена ним в режим стрільби, зі знятим запобіжником, тобто в розблокованому положенні, що дозволяє здійснювати постріли. Також ОСОБА_5 підтвердив, що саме він здійснив перший постріл, тобто доклав певні фізичні зусилля, привів затвор в крайнє заднє положення, зняв із запобіжника та натиснув на спусковий гачок.

При такій обстановці, версія обвинуваченого про випадковість здійснення другого пострілу є неспроможною, оскільки зважаючи на те, що автомат після першого пострілу тримав в руках саме обвинувачений, та відповідно саме його палець знаходився на спусковому гачку, лише він мав можливість здійснити другий постріл.

Крім того, такі покази ОСОБА_5 повністю спростовуються показами свідка ОСОБА_19 , наданими ним під час проведення слідчого експерименту від 07 жовтня 2022 року. Зокрема, ОСОБА_19 розповів, що 06 жовтня 2022 року о 14 год. 00 хв. він вийшов для телефонної розмови на задній двір будинку, та почув три постріли. Коли побіг до двору, то побачив як молодший сержант виривав у ОСОБА_5 . автомат, а ОСОБА_12 вже лежав на землі.

Це спростовує покази ОСОБА_5 в тій частині, що випадковий постріл в ОСОБА_12 він зробив в той момент, коли ОСОБА_14 забирав у нього автомат.

Крім того, доводить умисел на умисне вбивство ОСОБА_12 обвинуваченим ОСОБА_5 і той факт, що в смс-повідомленні особі, вказаної як « ОСОБА_12-ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_5 о 13.40 пише, що внаслідок конфлікту може застрелити ОСОБА_21 . І о 14.40 повідомляє, що застрелив його. ( т.3 а.п.143)

Характер пострілу, локалізація тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, вказують на те, що постріл був не випадковий, а прицільним, адже здійснений в область розташування життєво важливих органів. Крім того, має значення також і обстановка у місці вчинення злочину, попередній конфлікт, який стався між ними, простір, де перебували обвинувачений з потерпілим, та здійснення пострілу з близької відстані. При цьому обвинувачений, під час судових засідань, та під час слідчого експерименту, зазначив, що він самостійно привів зброю в бойову готовність та натиснув на спусковий гачок, що свідчить про цілеспрямованість та усвідомлення вчинених дій, необхідних для здійснення пострілу з вогнепальної зброї.

ОСОБА_5 є військовослужбовцем та обізнаний із правилами використання такої зброї як автомат АК. Такі знання про правила поводження із вогнепальною зброєю додатково спростовують версію обвинуваченого про необережне вбивство потерпілого.

Тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, їх кількість, небезпечний для життя і здоров`я людини характер, можливість заподіяння їх з використанням автомату АК-74 № НОМЕР_2 , який був закріплений за обвинуваченим, встановлені висновками експертиз.

Спричинення потерпілому всього комплексу тілесних ушкоджень у короткий проміжок часу, їх тяжкість, ненадання потерпілому первинної медичної допомоги за місцем перебування безпосередньо після події злочину, виключає можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 за інших, ніж викладено в обвинувальному акті, обставин.

Дії обвинуваченого за встановлених колегією суддів обставин мають ознаки об`єктивної сторони вбивства: дії, якими обвинувачений спрямовував знаряддя злочину вогнепальну зброю, безпосередньо у життєво важливі органи потерпілого, наслідки його діяння у виді вогнепальних кульових поранень з ушкодженням внутрішніх органів, та причинний зв`язок між діями та наслідком, свідчать про наявність прямого умислу на позбавлення життя потерпілого.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у даному випадку неможливо посилатися на випадковість подій та випадкове потрапляння кулі в потерпілого ОСОБА_12 , оскільки зазначене спростовується дослідженими доказами в їх сукупності та самою поведінкою обвинуваченого, який не тільки усвідомлював настання такого наслідку у вигляді смерті людини, а й реально бажав його настання.

Під час з`ясування фактичних обставин даного кримінального правопорушення та надання правової оцінки діям ОСОБА_5 колегією суддів не було встановлено таких фактичних обставин, які б свідчили про наявність по відношенню до ОСОБА_5 насильницького посягання з боку потерпілого, який би за своїм характером чи об`єктивними проявами міг бути розцінений обвинуваченим як такий, що досяг ступеня суспільної небезпечності та викликав стан необхідної оборони.

Будь-яких даних про наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, отриманих в ході подій 06 жовтня 2022 року, колегії суддів надано не було. Зокрема, згідно висновку експерта № 17 від 07 жовтня 2022 року, закінчений 10 жовтня 2022 року, у ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

За таких обставин, враховуючи ступінь і характер небезпеки, що загрожувала ОСОБА_5 під час конфлікту з ОСОБА_12 , з огляду на відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_12 вчиняв таке суспільно небезпечне посягання, що за своїм характером та об`єктивними проявами могло бути розцінено ОСОБА_5 як таке, що досягло ступеня суспільної небезпечності, властивого злочину, у зв`язку з чим останній міг перебувати у стані необхідної оборони, а також з огляду на відсутність відомостей та обставин, які могли свідчити про реальну об`єктивну відмінність співвідношення сил чоловіків, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_5 наявне не відвернення суспільно небезпечного посягання (нападу на нього саме потерпілим) та захист від такого посягання, а бажання ОСОБА_5 спричинити шкоду потерпілому, тому такі дії ОСОБА_5 не становлять необхідної оборони, а відтак не свідчать про перевищення її меж.

На переконання колегії судів, з досліджених доказів не можна дійти висновку про те, що ОСОБА_5 дійсно загрожувала небезпека з боку потерпілого безпосередньо перед вчиненням злочину, що зумовило б приведення автомату у режим, що запобігає виконанню пострілу.

За вказаної обстановки обвинувачений не міг сприймати дії потерпілого як такі, що наповнені реальним існуванням небезпеки для його благополуччя, а сприймав їх саме як вияв неприязного ставлення до нього з боку потерпілого. Взаємини обвинуваченого ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_12 , що передували події (між ними склалися неприязні відносини, раніше мали місце конфлікти), не створювало для ОСОБА_5 обстановки необхідної оборони, а навпаки було визначальним в бажанні спричинити шкоду потерпілому (розправитися з ним).

Не встановлено наявності у ОСОБА_5 у момент події афективного стану, який унеможливив би відповідальність, що випливає з висновку судово-психіатричного експерта № 550 від 08 грудня 2022 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що особливістю суб`єктивної сторони злочину, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання, є те, що кожен з видів умислу за часом його виникнення може бути лише раптовим. Це пов`язано з психофізіологічними характеристиками стану сильного душевного хвилювання, існування якого є несумісним із заздалегідь обдуманим умислом.

Фактичний аналіз обставин справи показує, що ОСОБА_5 мав достатньо часу, щоб обдумати та спланувати свої дії, зокрема він мав достатньо часу щоб піти до своєї кімнати та взяти зброю, зателефонувати дружині і розповісти їй про конфлікт з ОСОБА_12 , що додатково свідчить про відсутність у нього стану сильного душевного хвилювання.

Інші обставин, які б вказували на іншу кваліфікацію дій обвинуваченого, в тому числі вчинення кримінального правопорушення у стані сильного душевного хвилювання, викликаного діями потерпілого, перевищенні меж необхідної оборони або в результаті необережності, що б істотним чином вплинуло на його дії, колегією суддів не встановлено.

Характер дій ОСОБА_5 , який як військовослужбовець, був обізнаний про травмуючі властивості автомату АК-74 та який повинен був передбачати, що навіть від одного пострілу, а їх було три, він міг заподіяти смерть потерпілому, локалізація травм у життєво-важливих органах, те, що обвинувачений цілеспрямовано взяв до рук свою зброю, привів її у бойову готовність, вийшов з будинку на подвір`я, свідчить про наявність у обвинуваченого прямого умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 .

З вищенаведених міркувань колегія суддів приходить до висновку, що дії обвинуваченого були об`єднані єдиним умислом, носили усвідомлений, цілеспрямований та послідовний характер і були спрямовані саме на умисне позбавлення життя потерпілого.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та за ч. 5 ст. 426-1 КК України як застосування насильства щодо підлеглого, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.

Колегія суддів вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1 КК України, вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Таким чином, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1 КК України, необхідно призначити в межах санкцій вказаних статей, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, визначивши покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Строк обчислення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з 06 червня 2024 року, зарахувавши в строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за період з 06 жовтня 2022 року (дня затримання) по 06 червня 2024 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/104-22/31862-БЛ від 19 жовтня 2022 рокуу розмірі 1887,80 грн, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2022 року, на автомат АК-74, номер НОМЕР_2 , 1988 року виробництва, магазин від автомата АК-74 з 27 патронами калібру 5,45 мм, 2 гільзи від патронів калібру 5,45 мм, - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років;

- за ч. 5 ст. 426-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Строк обчислення покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 червня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за період з 06 жовтня 2022 року (дня затримання) по 06 червня 2024 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обрану - тримання під вартою з утриманням на гауптвахті.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн 80 (вісімдесят) коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2022 року, на автомат АК-74, номер НОМЕР_2 , 1988 року виробництва, магазин від автомата АК-74 з 27 патронами калібру 5,45 мм, 2 гільзи від патронів калібру 5,45 мм, - скасувати.

Речові докази:

- автомат АК-74, номер НОМЕР_2 , 1988 року виробництва; магазин від автомата АК-74 з 27 патронами калібру 5,45 мм, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СВ ВП № 2 Краматорського ГУНП в Донецькій області (квитанція 96) - повернути військовій частині НОМЕР_1 за належністю;

- 2 гільзи від патронів калібру 5,45 мм, змив з РБК, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СВ ВП № 2 Краматорського ГУНП в Донецькій області (квитанція 96), - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3