Справа № 639/1817/20
Провадження № 1-кп/639/54/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 08.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000331 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До початку судового засідання захисником ОСОБА_5 було подано клопотання про про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, а також про надання потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку для усунення допущених недоліків у позовній заяві або залишення її без розгляду.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що позивачами в порушення вимог п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України не було визначено в якості співвідповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», яке повинно відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду кожному потерпілому в межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим розгляд цивільного позову потерпілих є неможливим.

Крім того, мотивуючи поважність причин пропуску строку для подання відзиву, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ухвала суду про надання строку подання відзиву не була проголошена та вручена обвинуваченій, а він, в свою чергу, ознайомився з позовною заявою потерпілих лише 07.03.2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку із чим, на його думку, строк подачі відзову пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 підтримали вимоги клопотання та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись, на те, що заміна чергового захисника у обвинуваченої ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не є підставою для поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав думку свого представника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам Кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно ч.1, ч.2 ст.113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ч.1 ст. 116 КПК України). Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду відповідно до вимог ч.1 ст. 117 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що з 24.03.2020 року в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 08.02.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000331 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

До обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, що надійшли до суду, також було додано цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в якому відповідачем вказана обвинувачена ОСОБА_4 .

За наслідками проведення підготовчого судового засідання судом 23.06.2020 року було прийнято цивільний позов потерпілих до розгляду. Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила суду факт отримання цивільного позову потерпілих.

Надалі, 03.09.2020 року після оголошення представником потерпілих адвокатом ОСОБА_6 цивільного позову, обвинувачена ОСОБА_4 повторно підтвердила суду факт отримання цивільного позову потерпілих.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на подання відзиву захисник фактично посилається на заміну авдоката в справі у ОСОБА_4 .

Як вбачається із матеріалів справи, з 24.03.2020 року захист обвинуваченої ОСОБА_4 здійснював адвокат ОСОБА_10 на підставі договору про надання правової допомоги від 14.03.2019 року.

30.06.2023 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_10 було достроково розірвано договір про надання правової допомоги.

Надалі, захист обвинуваченої ОСОБА_4 здійснювався адвокатами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на підставі договорів про надання правової допомоги від 12.07.2023 року, 19.07.2023 року та 20.09.2023 року відповідно.

06.03.2024 року між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 був укладений договір про надання правової допомоги та одночасно достроково розірвано договори з адвокатами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Ознайомлення захисника ОСОБА_5 з матеріалами справи відбулось у період з 07.03.2024 року по 18.03.2024 року, що підтверджується відповідною розпискою, яка міститься у матеріалах справи.

Суд зауважує, що ЦПК України пов`язує право відповідача на надання відзиву на позов з датою отримання ухвали про відкриття провадження, тобто в даному випадку з датою призначення кримінального провадження до судового розгляду, а не з датою ознайомлення представника з матеріалами справи.

З урахуванням наведених обставин суд приходить до висновку, що сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву у справі, протягом часу, встановленого законом - 15 днів з дня отримання позовної заяви з додатками. Доказів поважності причини пропуску строку суду надано не було.

Крім того, ОСОБА_4 була обізнана про наявність з 24 березня 2020 року в провадженні суду позовної заяви потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що давало об`єктивну змогу обвинуваченій або її захисникам протягом досить тривалого часу скористатись своїм правом на подання відзиву.

Відомостей про об`єктивну неможливість здійснення своїх процесуальних прав відповідачем по справі, до суду не надходило.

Заміна захисника не є підставою для поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що стороною відповідача не було надано суду доказів поважності пропуску строку на подання відзиву на позов, суд, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено статтею 22 КПК України, вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов необхідно відмовити, а відзив відповідача - залишити без розгляду.

Щодо інших вимог захисника, суд вважає необхідним роз`яснити, що статтею 129 КПК України унормовано вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні. Так, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

З огляду на наведене, цивільний позов вирішується у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, та в залежності від доведеності підстав і розміру позову суд задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, або залишає позов без розгляду.

Згідно з вимогами ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Отже, оцінка позовним вимогам надається судом за наслідками судового розгляду у порядку, визначеному ст. ст. 129, 374 КПК України, а не на стадії судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 117, 128, 350, 369 372 КПК України, ст. 126, 178 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву - відмовити.

Відзив захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданий у межах кримінального провадження №0000331 від 08.03.2019 року -залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1