Справа № 627/504/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0001417 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, працюючого в ПП « ОСОБА_7 » електромонтером, маючого двох малолітній дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 07.11.2017 приблизно о 18.20, перебуваючи в стані алкогольногосп`яніння, керував автомобілем «АUDI А6», р.н НОМЕР_2 , на якому рухався по автодорозі «Валки-Пархомівка», з боку с. Пархомівка в напрямку м.

Валки, чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху

України, де вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних та токсичних речовин.

Під час руху зі швидкістю приблизно 100 км/год, в районі 51км + 100м вказаної автодороги на території Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_4 , намагаючись виконати обгін, не впевнився в безпеці своїх дій, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав обгін, створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху України, де вказано:

-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

-п.14.2.в) «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані»;

та допустив зіткнення з автомобілем «КАМАЗ-55102» р.н. НОМЕР_3 з причепом «МАЗ-8926» р.н. НОМЕР_4 під керування ОСОБА_10 , який після зіткнення з автомобілем «АUDI А6», р.н НОМЕР_2 , втратив керування свого транспортного засобу та виїхав на смугу руху зустрічного для себе напрямку, де відбулось його зіткнення з автомобілем «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_11 .

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці і згідно висновку судово- медичної експертизи № 55-ККт/17 від 12.12.2017 причиною його смерті є закрита тупа травма грудної клітини у вигляді множених саден, повного перелому грудини, множинних двобічних подвійних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври, забоєм та розривами легенів, крововиливом в плевральні порожнини.

Крім того, пасажиру автомобіля «КАМАЗ» ОСОБА_12 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1332-А/17 від 06.12.2017, були спричинені: відкритий осколковий перелом правої великогомілкової кістки у середній третині діафізу із зсувом, що належить до тяжких тілесних ушкоджень; відкритий осколковий перелом правої малогомілкової кістки у середній третині діафізу із зсувом, що належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Також пасажиру автомобіля «КАМАЗ» ОСОБА_13 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 121-ОКБ/17 від 27.11.2017, була спричинена травма правої стопи у вигляді закритого крайового перелому кутоподібної кістки без зміщення, що належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, перед початком виконання обгону не впевнився в безпеці своїх дій, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав обгін, створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху і допустив зіткнення з автомобілем «КАМАЗ-55102» р.н. НОМЕР_3 з причепом «МАЗ-8926» р.н. НОМЕР_4 , спровокувавши послідуюче зіткнення вищевказаного автомобіля «КАМАЗ» з автомобілем «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_11 , що спричинило вищевказані наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ч.2 ст. 286 КК України, у межах пред`явленого обвинувачення, визнав повністю, при цьому виступаючи в судових дебатах вказав, що вину визнає частково, оскільки вважає, що в діях водія автомобіля «КАМАЗ» є порушення правил дорожнього руху, що також є наслідком ДТП. Також суду пояснив, що в день події вони з ОСОБА_14 сиділи в кафе в с. Пархомівка, а потім вирішили поїхати в с. Степанівку до батька ОСОБА_14 . Спочатку за кермо сів ОСОБА_14 , однак потім йому стало зле, а тому на виїзді з с. Пархомівки він сів за кермо, а ОСОБА_14 сів на пасажирське сидіння.

Також повідомив, що він рухався зі швидкістю приблизно 90 км/год за автомобілем «МАЗ», який рухався приблизно зі швидкістю 70 км/год. Попереду було заокруглення дороги. Він вирішив обігнати автомобіль і перед заокругленням виїхав на зустрічну смугу і як це була вже темна пора не побачив світла фар, яке було далеко і він розрахував, що зможе обігнати автомобіль «МАЗ». Однак коли він почав здійснювати обгін, уже перед самим закінченням зрозумів, що не встигає закінчити обгін і припускав, що автомобіль, який рухався йому на зустріч пригальмує і він встигне закінчити цей обгін. Однак автомобіль, який рухався назустріч не пригальмував, в зв`язку з чим відбулося зіткнення з цим автомобілем передніми частинами. В автомобіля, який рухався йому на зустріч була швидкість приблизно 60-70 км/год. Також повідомив, що перед зіткненням він не гальмував, бо йому вже трішки залишалося, щоб завершити обгін. При цьому повідомив, що з моменту початку обгону приблизна відстань автомобіля «Ауді» була приблизно 110-120 м до початку зіткнення. А як він виїхав на зустрічну смугу було приблизно метрів 200 до світла фар, а тому він вважав, що встигне здійснити обгін. Також повідомив, що під час ДТП він був випивший, але не п`яний та адекватно оцінював обстановку. Також повідомив, що він визнає себе винним в тім, що сів в стані сп`яніння за кермо та що так трапилось та пояснив, що він їхав на « ОСОБА_15 ». З ним їхав ОСОБА_16 , який був на пасажирському сидінні. Потім йому стало відомо в «КАМАЗі» були Невеселих, ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , а в автомобілі «МАЗ» був ОСОБА_19 , який загинув. Він їхав справа по своїй полосі руху, « ОСОБА_20 » виїхав зі своє полоси і з`їхав на сторону «МАЗа». Після зіткнення автомобіль «Ауді» відкинуло на обочину, при цьому не зрозуміло, чому водій «КАМАЗа» виїхав на зустрічну смугу. Також повідомив, що в нього пошкоджень після ДТП не було, а у ОСОБА_21 було пошкодження ока від удару об лобове скло. Після зіткнення він виліз з автомобіля та до нього в цей час підбіг водій «КАМАЗа» Невеселих, який почав на нього кричати та говорити, що ти робиш. Потім повідомив, що автомобіль «Ауді» знаходився по правій стороні на узбіччі. Причеп «КАМАЗа» лежав на дорозі, а блище до поля був перевернутий «МАЗ». Було дуже темно, а тому місцезнаходження автомобілів більш детально він не бачив. Потім викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то його і Невеселих забрали в райвідділ. В «КАМАЗі» були ОСОБА_18 і ОСОБА_17 . Однак він не знав про смерть водія «МАЗа». Також повідомив, що обставини, які зазначені в обвинувальному акті він не оспорює та визнає та зазначив, що світло фар він бачив відразу, коли виїхав на зустрічну смугу, воно було далеко, а тому він був впевнений, що зможе обгін розпочати та закінчити, оскільки була відстань далеко. Видимість була нормальна. Заокруглення не впливало на обгін. Зіткнення «Ауді» і «КАМАЗа» відбулося на зустрічній смузі. Водій «КАМАЗа» перед зіткненням не гальмував та не маневрував вправо, а рухався по своїй полосі, при цьому він вважає, що водій «КАМАЗа» міг пригальмувати і взяти вправо.

Щодо відшкодування потерпілим матеріальних та моральних збитків, обвинувачений пояснив, що він визнає лише цивільний позов СТОВ «Качалівське».

В судове засідання потерпіла ОСОБА_22 не з`явилася, однак надала суду клопотання про розгляд кримінального провадження без її участі та без участі її представника, оскільки вона майнових та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, так як шкода їй відшкодована в повному обсязі, в зв`язку з чим прохала її цивільний позов залишити без розгляду. Також прохала не призначати ОСОБА_4 покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі.

В судове засідання представник потерпілої ОСОБА_22 адвокат ОСОБА_23 не з`явився, однак надав клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі, оскільки потерпіла вже показання надала, майнових та немайнових претензій до ОСОБА_4 не має.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність. Цивільний позов підтримав та при призначенні покарання ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, однак надав суду телефонограму про проведення судового засідання у його відсутність. Також надав суду заяву, в якій зазначив про відсутність будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 . Також прохав призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.

В судове засідання представник цивільного позивача СТОВ «Качалівське» не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

В судове засідання цивільний позивач ОСОБА_24 та його представник не з`явилися, однак надали суду клопотання про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, цивільний позов підтримали.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.ст.325,326 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілих, а також цивільного позивача ОСОБА_24 та його представника.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім повного визнання вини, у межах пред`явленого обвинувачення, самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що 07.11.2017 він був пасажиром в автомобілі «КАМАЗ», на якому їхав додому з ОСОБА_25 в сторону Пархомівки та за с. Степанівкою на заокругленні дороги в їх врізався легковий автомобіль, після чого «КАМАЗ» втратив рівновагу керування і його винесло на зустрічну полосу і відбулося ще одне зіткнення з автомобілем «МАЗ». Події відбувалися дуже швидко. Автомобіль «КАМАЗ» рухався з невеликою швидкістю по своїй полосі руху, оскільки був навантажений буряком, однак прямо на заокругленні дороги в них влетів легковий автомобіль в ліву частину «КАМАЗа», після чого «КАМАЗ» потягло на ліву сторону і коли «КАМАЗ» потягло на ліву сторону моментально влетів ще один грузовий автомобіль «МАЗ», який рухався на зустріч. Також пояснив, що йому не відомо, що робив в цей час водій. Після ДТП він був затиснутий в кабіні «КАМАЗа» залізом, та по приїзді МЧС його зі ОСОБА_18 було витягнуто з « ОСОБА_20 » та доставлено до лікарні. Також повідомив, що автомобіль «Ауді» лівою частиною вдарив в ліву частину кабіни «КАМАЗа». При цьому повідомив, що конкретно не може сказати, на якій частині дороги відбулося зіткнення «КАМАЗа» і «МАЗа». Також повідомив, що «МАЗ» їхав на своїй частині, при цьому йому не відомо чи водій «МАЗа» здійснював якісь маневри.

Також повідомив, що він з обвинуваченим ОСОБА_4 перебувають у звичайних стосунках. Також вказав, що водій « ОСОБА_20 » ОСОБА_26 досвідчений водій. «КАМАЗ» їхав правим колесом по обочині та була вже темна пора. Також пояснив, що в зв`язку з тим, що розділювальної смуги не було читко видно, а тому він припускає, що зіткнення автомобіля «Ауді» і «КАМАЗа» відбулося на стороні руху «КАМАЗа», при цьому вказав, що світло фар було майже перед ударом та автомобіль «Ауді» він побачив за декілька секунд перед зіткненням. Від першого удару до другого були лічені секунди. Також вказав, що він не знає, чи автомобіль «Ауді» виконував обгін «МАЗа», при цьому зазначив, що автомобіль «МАЗ» рухався по своїй смузі, а «КАМАЗ» - по своїй стороні. «КАМАЗ» рухався паралельно обочині, не змінюючи напрямок руху до моменту зіткнення. Ям на заокругленні дороги не було, а тому вони не маневрували.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_22 суду повідомила, що 07.11.2017 року до неї зателефонував її менший брат і сказав, що брат ОСОБА_19 попав в ДТП. На місце пригоди поїхав її чоловік та потім сказав, що брат загинув в ДТП. 08.11.2017 року вона поїхала на місце ДТП, брат був ще в машині мертвий. Потім його дістали з машини, а я почала займатися похороном.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що вони домовилися зустрітися з ОСОБА_4 в магазині, де і зустрілися. Випили, поговорили. Потім ОСОБА_4 необхідна була певна сума грошей, а тому він зателефонував до свого батька, який пообіцяв дати гроші, а тому вони вирішили їхати до нього. Спочатку за кермом був він, а ОСОБА_4 сидів збоку. Однак по дорозі йому стало зле, а тому виїхавши за с. Пархомівку, він встав подихати свіжим повітрям, однак йому стало ще гірше, а тому він сів на пасажирське сидіння. Після чого нічого не пам`ятає та прийшов до тями після ДТП, однак після ДТП він нічого не бачив, оскільки в його була контузія ока. Також повідомив, що вони з ОСОБА_4 випили 0,5 літри горілки та 1 бутилку пива. Також повідомив, що він фактично користувався авто. Автомобіль був в оренді, а йому була надана довіреність.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що він бачив вже наслідки ДТП та повідомив, що тільки виїхавши зі с. Степанівка побачив, що зліва стояв автомобіль «Ауді». «КАМАЗ» був у полі і причіп перевернутий. Потім він зупинився та пішов до «КАМАЗа», що стояв на обочині. З нього виліз водій на ім`я ОСОБА_26 . Він запитав у нього, що трапилось, на що ОСОБА_26 сказав, що іномарка вискочила із за « ОСОБА_28 » і вдарила в « ОСОБА_20 », а «КАМАЗ» від удару вискочив на зустрічну смугу. В «КАМАЗі» були хлопці і кричали. А далі стояв «МАЗ». Так як вже була темна пора дня, він пішов по ліхтарик і почав шукати водія «МАЗа», якого знайшли під причіпом. Труп не чіпали та чекали на приїзд МЧС. Також повідомив, що він викликав швидку і пожежників.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він їхав на «КАМАЗі» в сторону с. Пархомівка, гружонний буряками. Він не знає, де взялося « ОСОБА_15 », яке ударило його в переднє ліве колесо, оскільки за «МАЗом» не видно було «Ауді». Дорога, по якій рухалися автомобілі, була заокругленою та ДТП сталося на повороті. Також повідомив, що коли «Ауді» обганяло «МАЗ», він вже майже зрівнявся з «МАЗом». Було темно, та після того, які він побачив «Ауді» і до удару, пройшли секунди. Після удару в колесо та після пошкоджень «КАМАЗ» став некерований та його понесло на зустрічну смугу в ліво, навпроти приблизно 100 метрів їхав «МАЗ» та «МАЗ «ударив повністю в праву частину, при цьому він не міг з`їхати вправо, бо була обочина. Також повідомив, що він їхав з пасажирами ОСОБА_17 і ОСОБА_18 . Після ДТП він виліз з кабіни, а пасажирів зажало в кабіні. Потім він підійшов до « ОСОБА_15 » та побачив, що ОСОБА_29 ходив по обочині, а ОСОБА_21 сидів на пасажирському сидінні, при цьому він з ними не спілкувався. Потім з Профатило вони пішли шукати водія «МАЗа» та знайшли його під причепом. Допомогу йому не надавали, чекали на МЧС. Також повідомив, що він їхав зі швидкістю 55-60 км/год. ДТП «Ауді» і «КАМАЗа» було на стороні «КАМАЗа». До зіткнення «Ауді» і «КАМАЗа» «МАЗ» був на відстані близько 50 м, а тому він не встиг загальмувати. Водій «Ауді» перед зіткненням також не гальмував. Також повідомив, що відстані він вказує приблизні, як і вказував на слідчому експерименті. Також повідомив, що він не мав можливості з`їхати на узбіччя, оскільки там не було з`їзду.

Допитаний в режимі відеоконференції слідчий ОСОБА_30 повідомив, що підтікання рідини позиція 7 в схемі ДТП, він не пам`ятає, а тому не може пояснити, якому автомобілю воно належало і що то за рідина. Позиція 10 схеми огляду місця події слід переміщення колеса «Ауді» це слід переміщення колеса, слід гальмування колеса. Слід був майже рівним, якщо й була випуклість, то майже не значна. Протектор не відобразився на тій багнюці, на якій був слід. Постановою від 13.11.2017 була призначена судово трасологічна експертиза, 2 та 4 питанням якої було встановлення смуги зіткнення автомобілів. Однак в зв`язку з тим, що йому було необхідно пришвидшити проведення експертизи, 06.12.2017 ним було надано лист, яким ці питання були зняті з розгляду експертів ХНІДСЕ ім. Бокаріуса, а ці питання були поставлені на розгляд експертам НДКЦ, які і робили висновок по цім питанням, а тому на суть справи це ніяким чином не впливає. В матеріалах кримінального провадження є копія листа, а оригінал зі штампом та вихідним номером було надано до канцелярії ХНІДСЕ. Також слідчий підтвердив, що ним питання були зняті, але призначені в іншій експертній установі. Співставлення технічних засобів не проводилося в зв`язку з відсутністю технічної можливості, оскільки «МАЗ» та «КАМАЗ» були дуже пошкодженні. Експерт провів огляд автомобілів, клопотань від експерта не надходило. Експерт ОСОБА_31 робив замір кутів. Експерту ОСОБА_31 матеріали кримінального провадження не надавалися, оскільки він такого клопотання не заявляв. Швидкість «КАМАЗа» встановлена мабуть за поясненнями свідка Невеселих, однак все записано в протоколі та експертам було достатньо даних. Також повідомив, що ним не була призначена нова експертиза щодо встановлення смуги руху зіткнення «МАЗа» і «КАМАЗа», оскільки він оцінив докази та вирішив, що доказів винуватості ОСОБА_4 достатньо. Також по його припущенню «МАЗ» був на своїй стороні. Також повідомив, що він не пам`ятає чи малися сліди «МАЗа», оскільки як по правому так і по лівому узбіччі було багато слідів, так як всі автомобілі їх об`їжджали з обох сторін. Також вказав, що коли вони приїхали на місце події будо вже темно, там було дуже багато слідової інформації, в зв`язку з чим було прийнято рішення про продовження огляду на наступний день, погодні умови в цей час не змінювалися. При цьому він попрохав працівників Краснокутського ВП, щоб вони знайшли двох понятих, а тому вони зупинили водіїв. Поняті залучалися з моменту огляду. Огляд проводили відразу, та те, що він міг провести темний час доби ним проводилося 07.11.2017, а слідова інформація проводилася зранку.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт ОСОБА_32 суду пояснив, що 15.11.2017 надійшла постанова слідчого Лобаса від 13.11.2017. Однак відповідно до інструкції слідчому було надіслано клопотання про надання необхідних матеріалів для проведення експертизи, однак вони слідчим надані не були. Також повідомив, що він не знає чому слідчий зняв з розгляду питання, які були поставлені в експертизі. Лист слідчого про зняття питань з розгляду був зареєстрований. На ньому є штамп, дата вхідна в інституті 06.12.2017, а вихідна дати 04.12.2017 №26044/119-24-2017. Також пояснив, що лист надійшов згідно резолюції ОСОБА_33 , оскільки спочатку всі документи надходять до канцелярії, а потім розподіляються по виконавцям. При цьому зазначив, що він не знає як цей лист потрапив до канцелярії, оскільки йому лист передав завідувач канцелярії. Також повідомив, що транспортні засоби були дуже пошкоджені, а тому не було можливості їх переміщення. 24.11.2017 року він проводив співставлення транспортних засобів шляхом маштабно площинного моделювання та це описано в дослідженні на ст.7. При цьому вказав, що висновок щодо кутів зіткнення не змінився б, оскільки там було яскраве пошкодження на легковому автомобілі і дуже багато руйнації на автомобілі «МАЗ». Пункт 4 ст.10 дослідження щодо неможливості визначення швидкості руху не виявилося можливим. Надано відповідь на питання в межах поставленого питання, тобто по пошкодженнях. Також зазначив, що йому ставилося питання визначення по пошкодженням, а не по слідам гальмування.

Сторінки 5,6,7 всі вказані пошкодження є у дослідницькій частині. Також повідомив, що пошкодження зафіксовані на фотознімках та там зафіксовані пошкодження, оскільки це допускається методикою та фототаблиця є результатом дослідження. Також повідомив, що при визначенні кута враховувалися видозміни пошкодження як вони були розташовані в момент первинного контакту. Розмір кута встановлено приблизно, оскільки були значні пошкодження автомобілів, а тому не можливо встановити конкретно, в зв`язку з чим і зазначено приблизний розмір кута. Також повідомив, що величина перекриття «Ауді» та «КАМАЗа» встановлена в фототаблиці. Також вказав, що фотознімки 3 та 4 різні, під різними кутами та ракурсами. Також зазначив, що конструкцію «КАМАЗа» було викладено для легшого сприйняття його конструкції. Також повідомив, що він досліджував всі ОСОБА_34 системи. Також повідомив, що при огляді автомобілів були учасники ДТП, при цьому вони не повідомляли даних щодо наявності пошкоджень на автомобілях до ДТП. Також зазначив, що його висновки достовірні та він їх підтримує в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт ОСОБА_35 суду пояснив, що всі джерела, які використовувалися для проведення експертизи вказані в експертизі. Ним для встановлення місця зіткнення автомобілів використовувалося джерело під номером 3 та він вважає, що достатньо і тих даним, які зазначені в п.3. Також повідомив, що дані про заокруглення дороги були зазначені в постанові слідчого та згідно зі схемою до протоколу огляду місця події заокруглення малося в ліво від ходу руху «КАМАЗа». При цьому повідомив, що дані про величину заокруглення під час зіткнення під час визначення місця зіткнення не враховував, оскільки не було необхідності. Також повідомив, що він не може повідомити чи впливало заокруглення на видимість водіїв, оскільки це треба встановлювати на місці події. Також повідомив, що при проведенні дослідження він виходив з даних, вказаних в постанові слідчого. Також вказав, що згідно схеми ДТП зіткнення відбулося на прямій ділянці та слідчим не було вказано, що заокруглення впливало на взаємну видимість водіїв, а тому він його не використовував. Також повідомив, що лінія 1.1 мається, однак слабо, а тому водій ОСОБА_29 міг бачити лінію. Також повідомив, що він самостійно не приймає рішень щодо виїзду на місце події, а таке рішення приймає слідчий. При цьому зазначив, що щодо лінії він виходив з даних, які зазначено слідчим у постанові та інформації, яка зафіксована на схемі до протоколу огляду місця події та в протоколі. Ст. 3 вихідні дані « ОСОБА_20 » та «Ауді» до зіткнення не гальмували, а «МАЗ» гальмував та слід юзу колеса причипа « ІНФОРМАЦІЯ_4 » утворився після зіткнення «КАМАЗа» з «Ауді». Вказані дані обґрунтовуються розташуванням слідової інформації на місці пригоди, при цьому вказав, що щодо розташування місця зіткнення на відповідній частині питання не ставилося. Також повідомив, що п.5 відображає лише на якій смузі руху відбулося зіткнення. Також зазначив, що якщо виходити зі сліду переміщення колеса «Ауді» (позиція 10 на схемі) та концентрованого осипу ґрунту та уламків (п.17), то осип ґрунту розташований навколо місця зіткнення по довжині. Враховуючи вказану слідову інформацію розташовувалося в районі початку осипу та сліду переміщення колеса «Ауді» по напрямку руху «Ауді». Також повідомив, що в зв`язку з тим, що на схемі ним не було знайдено ознак, які б чітко вказували, на те, що місце зіткнення «КАМАЗа» та «МАЗа» було конкретно в такому то місці, то ним і було вказано про неможливість вказати дане місце. Також повідомив, що він не може відповісти на питання щодо можливості встановлення смуги руху, оскільки не було об`єктивних даних, які б вказували на місце зіткнення автомобілів. При цьому повідомив, що кінцеве положення «МАЗу» на двох смугах. Також повідомив, що кут не вказує на те, як автомобілі переміщувалися після зіткнення. Також в ст. 10 зазначено про неможливість встановити технічну спроможність водія Продана запобігти пригоді. Також повідомив, що йому не відомий характер руху « ОСОБА_20 » після зіткнення з «Ауді» до місця зіткнення з «МАЗом» та яку відстань він подолав; яка була його швидкість після зіткнення з «Ауді»; яка була його швидкість на момент зіткнення з «МАЗом», в зв`язку з відсутністю цих даних. Також повідомив, що він не зміг вирахувати віддалення автомобіля «МАЗ» від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для воді цього автомобіля. Також зазначив, що швидкість «КАМАЗа» була задана до моменту зіткнення з «Ауді», а подальша швидкість йому не відома. Також зазначив, що виходячи з тих даних, які малися, зробити висновок про технічну можливість водієм ОСОБА_19 попередити ДТП не представлялося можливим. При цьому повідомив, що перед проведенням любого експертного дослідження вихідні дані, які надаються, експертом перевіряються на їх технічну спроможність та якщо ці дані не спроможні, про це вказується у висновку експерта, оскільки перевірка технічних даних передбачена методикою. Також вказав, що ті дані, які були надані згідно свідчень водія Невеселих ніяких сумнівів в їх технічній неспроможності не визвало. Також повідомив, що щодо характер руху автомобіля «МАЗ», то в даному випадку було подвійне зіткнення і ті дані, які вказані відносно зіткнення автомобіля «КАМАЗа» та «Ауді» ним були повністю досліджені і якихось суперечностей відносно цих даних він не знайшов. При цьому дані стосовно зіткнення автомобіля «КАМАЗа» та «МАЗа» були недостатні, а тому ним це питання не вирішувалося. Також зазначив, що характер руху автомобіля «МАЗ» ніяк не може вплинути на характер зближення автомобілів «КАМАЗа» та «Ауді». Також повідомив, що дані які стосуються « ОСОБА_20 » та «Ауді» повністю спроможні і ним були використані при проведенні дослідження.

Також судом було задоволено клопотання сторони захисту щодо виклику в якості свідків: ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , однак на виклики до суду вони жодного разу не з`явилися, причину неявки суду не повідомлями.

Дослідженими безпосередньо у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР від 08.11.2017 № 0001417 доводить, що 07.11.2017 ГУНП в Харківській області було зареєстровано кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної події, яка мала місце 07.11.2017 в 18:20 на 51 км +100 м а/м «Валки - Пархомівка» з потерпілими (а.к.п.1, т.1);

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2017 із фототаблицями та додатку, з якого вбачається, що вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась на автодорозі «Валки - Пархомівка» 51 км +100 м. Ділянка дороги пряма, покриття асфальт, сухе. Дорожнє покриття для 2 напрямків, шириною 6,55м; число смуг для руху в напрямку огляду 1, ширина узбіччя 2,2 та 1,1 м. На проїжджій частині дорожня розмітка лінія 1.1 слабовиражена. Загальний стан видимості догори 300 м., зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія 300 м., при денному світлі 300 м. Автомобіль «АUDI А6» знаходиться частково за межами пр. частини, передня частина в бік с. Пархомівка; автомобіль «МАЗ» знаходиться поперек проїжджої частини; автомобіль «КАМАЗ» знаходиться поза межами проїжджої частини; причіп «МАЗ» перевернутий на правий бік та знаходиться частково на пр. частині. Труп ОСОБА_11 знаходиться під перевернутим причепом на спині з видимими тілесними ушкодженнями. Також в протоколі зафіксовано огляд автомобілів «АUDI А6», «МАЗ» та «КАМАЗ» ( а.к.п.10-20, т.1);

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 07.11.2017 ( а.к.п.21, т.1);

- висновком КЗОЗ «Краснокутська центральна районна лікарня» від 07.11.2017 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_4 07.11.2017 о 20:40 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.к.п.25, т.1);

- висновком КЗОЗ «Краснокутська центральна районна лікарня» від 07.11.2017 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що у ОСОБА_10 07.11.2017 о 20:25 ознак сп`яніння не виявлено (а.к.п.26, т.1);

- копією про реєстрацію ТЗ «Ауді А6» (а.к.п.27, т.1);

- копією страхового полісу № НОМЕР_6 (строк дії з 31.10.2017 по 30.10.2018; страхувальник ОСОБА_14 ; страховик СК «Україна») (а.к.п.28, т.1);

- висновком експерта №55-ККт/17, з якого вбачається, що на трупі гр на ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: тяжкі тілесні ушкодження за ознакою загрози для життя: закрита тупа травма грудної клітини у вигляді синців, саден, перелому грудини, множинних двобічних подвійних переломів ребер з ушкодженнями пристінкової плеври, забоєм та розривами легенів, крововиливом в плевральні порожнини, закрита тупа травма органів черевної порожнини з розривами та розчавленням печінки, двобічною забрюшною гематомою, крововиливом в черевну порожнину; середньої тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день): закритий перелом кісток передпліччя. Вказані ушкодження на трупі гр на ОСОБА_11 виникли від ударної та ударно здавлюючої дії тупих твердих предметів, в ході дорожньо транспортної пригоди, в період часу, вказаний в постанові, тобто 07.11.17. Смерть гр на ОСОБА_11 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітини у вигляді множинних саден, повного перелому грудини, множинних двобічних подвійних переломів ребер з ушкодженнями пристінкової плеври, забоєм та розривами легенів, крововиливом в плевральні порожнини. Комбінованим травматичним станом явилась вищевказана закрита тупа травма органів черевної порожнини. Ці стани в своєму перебігу ускладнилися травматичним шоком. Також з експертизи вбачається, що при судово медичній експертизі крові трупа гр. ОСОБА_11 етиловий та інші спирти не виявлені (а.к.п.38-42, т.1);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.11.2017, з якого вбачається, що ОСОБА_4 було фактично затримано о 20:00 07.11.2017 (а.к.п.45-46, т.1);

- повідомленням про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а.к.п.77-79, т.1);

- постановою про призначення судово медичної експертизи ОСОБА_12 від 08.11.2017 (а.к.п.86, т.1);

- висновком експерта №1332-А/17 з якого вбачається, що у зв`язку з подіями 07.11.2017 у гр-на ОСОБА_12 мали місце наступні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, садно тім`яної області (легкі тілесні ушкодження); відкритий осколковий перелом (наявність рани правої гомілки по передній поверхні у середній третині, дно рани зона перелому) правої великогомілкової кістки у середній третині діафізу із зсувом (тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя); відкритий осколковий перелом правої малогомілкової кістки у середній третині діафізу із зсувом (середнього ступню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я). Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах дорожньо транспортної пригоди, на яку вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. На момент шпиталізації проба Алкотест у гр на ОСОБА_12 . негативна (а.к.п.87-88, т.1);

- постановою про призначення судово медичної експертизи ОСОБА_13 від 08.11.2017 (а.к.п.105, т.1);

- висновком експерта №121-ОКБ/17 з якого вбачається, що за даними медичної документації у гр. ОСОБА_13 мали місце наступні легкі тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у формі струсу головного мозку з наявністю саден на обличчі та крилі носу (кількість та точна локація не вказано), забиті рани в лівій сідничній області (кількість та точна локація не вказано),травма зовнішніх статевих органів у вигляді крововиливу у м`які тканини калитки, забиті рани в області проекції лівого ліктьового суглобу (кількість та точна локація не вказано); середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я: травма правої стопи у вигляді закритого крайового перелому кутоподібної кістки без зміщення. Вищевказані ушкодження могли бути отримані в час, вказаний в постанові про призначення експертизи. Також з висновку вбачається, що: черепно мозкова травма утворилася від дій ударів тертя твердих предметів, чи від ударів тертя о такі, індивідуальні властивості котрих, за даними наданої медичної документації, встановити не представляється можливим; травма статевих органів утворилася від ударної дії тупого твердого предмету, чи від удару о такий, індивідуальні властивості котрого не відобразилися в ушкодженнях; травма правої стопи утворилася від ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні властивості котрого не відобразилися в ушкодженні; забиті рани на верхніх кінцівках та в сідничній області, утворилися від ударних дій тупих твердих предметів, чи від ударів о такі, індивідуальні властивості котрих, за даними наданої медичної документації, встановити не представляється можливим. Об`єктивних судово медичних даних, що свідчать про наявність чи відсутність алкоголю в крові гр. ОСОБА_13 на час госпіталізації в стаціонар 07.11.2017 не надано (а.к.п.106-108, т.1);

- постановою про призначення ОСОБА_14 судово медичної експертизи від 09.11.2017 (а.к.п.109, т.1);

- висновком експерта №122-ОКБ/17 з якого вбачається, що за даними медичної документації у гр. ОСОБА_14 має місце травма ока у вигляді контузії, виливу крові в передню камеру та склоподібне тіло ока, з наявністю синця на повіках, яка могла утворитися в час, вказаний в постанові про призначення експертизи від ударної дії твердого предмету з обмеженими поверхнями. Також у висновку зазначено, що на даний час встановити ступінь тяжкості зазначеної травми ока не представляється можливим, оскільки згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 та інструкції Міністерства фінансів №2 від 08.01.1986 такі травми слід розглядати за своїми наслідками, після завершення мінімального курсу реабілітації, а саме через 6 місяців після їх отримання, з наданням відповідної медичної документації та проведення додаткового огляду постраждалого в умовах офтальмологічного відділення (а.к.п.110-111, т.1);

- постановою про призначення ОСОБА_4 судово медичної експертизи від 10.11.2017 (а.к.п.112, т.1);

- висновком експерта №7095-ая/17 від 10.11.2017, згідно якого у гр на ОСОБА_4 має місце садно на передній поверхні лівого колінного суглобу, яке утворилося від травматичної дії тупого твердого предмета за механізмом тертя ковзання та могли бути отримані за 2-4 доби до проведення експертизи. За ступенем тяжкості вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.к.п.113-114, т.1);

- постановами про долучення предметів до кримінального провадження в якості речових доказів від 10.11.2017 (а.к.п. 115-118, т.1);

- клопотанням про арешт майна від 08.11.2017, а саме автомобіля «Ауді» р.н. НОМЕР_7 (а.к.п.119-121, т.1);

- ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2017 про накладення арешт на автомобіль «Ауді» р.н. НОМЕР_7 (а.к.п.122-123, т.1);

- клопотанням про арешт майна від 08.11.2017, а саме автомобіля «МАЗ - 5551», р.н. НОМЕР_5 (а.к.п.124-125, т.1);

- ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2017 про накладення арешт на автомобіль «МАЗ -5551» р.н. НОМЕР_5 (а.к.п.126-127, т.1);

- клопотанням про арешт майна від 08.11.2017, а саме автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_3 з причіпом «МАЗ» р.н НОМЕР_8 (а.к.п.128-130, т.1);

- ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2017 про накладення арешт на автомобіль «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_3 з причіпом «МАЗ» р.н НОМЕР_8 (а.к.п.131-132, т.1);

- клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 09.11.2017 відносно ОСОБА_4 (а.к.п.136-139, т.1);

- ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.11.2017, згідно якої до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі викарань (№27) до 05.01.2018 (а.к.п.145-147, т.1);

- ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року, якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.к.п.148-150, т.1);

- копією лікарського свідоцтва про смерть №55ККТ/17 від 09.11.2017, з якого вбачається, що ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті: травматичний шок, закрита тупа травма грудної клітини (а.к.п.159, т.1);

- результатом токсикологічного дослідження №3832 від 09.11.2017, з якого вбачається, що в крові ОСОБА_4 було виявлено етанол в розмірі 1,21 г/л (‰) (а.к.п. 177, т.1);

- постановою про призначення транспортно трасологічної експертиз від 13.11.2017 (а.к.п.182, т.1);

- висновком судової трпнспортно трасологічної експертизи №22640/6707 від 20.03.2018, з якого вбачається, що в момент первинного контакту автомобіль «Ауді А6» передньою частиною (в районі лівої частини переднього бамперу, лівої блок - фари) був звернений до лівої передньої частини автомобіля «КАМАЗ» (в районі лівої частини бамперу), а величина кута між їх подждовжними вісями (векторами напрямку руху) складалав близько 180 градусів. В момент первинного контакту автомобіль «МАЗ» правою передньою частиною (в районі правої частини бамперу, правої фари) був звернений до правої передньої частини автомобіля «КАМАЗ» (в районі правої частини переднього бамперу), а величина кута між їх повздовжніми вісями (векторами напрямку руху) складала близько 145 градусів.

Також у висновку вказано, що питання постанови «Які саме механічні пошкодження утворилися на автомобілі «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок зіткнення з автомобілем «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 , а які внаслідок зіткнення з автомобілем «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_5 ?» - ретельно викладені у дослідницькій частині висновку. Також експертом вказано, що за мотивами, які викладені в дослідницькій частині висновку, вирішити питання «Чи можливо встановити швидкість руху автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 та автомобіля «КАМАЗ» реєстраційниц номер НОМЕР_3 в момент їх первинного контакту по наявним механічним пошкоженням? Якщо можливо, то яка була швидкість руху автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 та автомобіля «КАМАЗ» реєстраційниц номер НОМЕР_3 в момент їх первинного контакту» експертним шляхом не уявляється можливим (а.к.п.185-203, т.1);

- постановою про призначення автотехнічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 204, т.1);

- висновком смудової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи №22644/6711/6712 від 11.04.2018, з якого вбачається, що на момент проведення експертного огляду гальмівна система автопотягу у складі автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходилася в технічно несправному стані, що обумовлено наслідками ДТП. Тобто до ДТП ОСОБА_40 система автопотягу у складі автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходилася в працездатному стані та виконувала свої основні функції. Перед дорожньо транспортною пригодою гальмівна система автомотягу у складі автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходилася в працездатному стані та не мала несправностей, які б були, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. На момент проведення експертного огляду рульове керування автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилося в технічно несправному стані, що обумовлено наслідками ДТП. Тобто до ДТП рульове керування автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилося в працездатному стані та виконувало свої основні функції. Перед дорожньо транспорною пригодою рульове керування автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилося в працездатному стані та не мало несправностей, які б були, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. На момент проведення експертного огляду ходова частина автопотягу у складі автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходилася в технічно несправному стані, що обумовлено наслідками ДТП. Тобто до ДТП ходова частина автопотягу у складі автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходилася в працездатному стані та виконувала свої основні функції. Перед дорожньо транспорною пригодою ходова частина автопотягу у складі автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходилася в працездатному стані та не мало несправностей, які б були, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. Руйнування кріплення переднього правого колеса причепу «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 сталося під час дорожньо транспортної пригоди (а.к.п. 206-226, т.1);

- постановою про призначення автотехнічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 227, т.1);

- висновком судової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи №22643/6710 від 29.03.2018, згідно якого на момент огляду рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 знаходилися в працездатному стані. На момент огляду ходова частина автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 знаходилася в несправному стані. Несправний стан ходової частини автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 обумовлений наслідками ДТП. Тобто до ДТП ходова частина автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 знаходилася в працездатному стані та виконувала свої основні функції. Перед дорожньо транспорною пригодою ходова частина автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 знаходилася в працездатному стані та не мало несправностей, які б були, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. Пошкодження шини та диска лівого переднього колеса автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_7 відбулося в момент зіткнення транспорних засобів. До дорожньо транспорної пригоди вказане колесо знаходилося в працездатному стані під надлишковим тиском повітря (а.к.п.232-243, т.1);

- постановою про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 244, т.1);

- висновком судової автотоварознавчої експертизи №22541 від 10.04.2018, з якого вбачається, що величина матеріального збитку завданого власникові автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 визначалася ринковою вартістю даного КТЗ на момент ДТП, що мало місце 07.11.2017 та становить 127119,40 грн. Величина матеріального збитку, завданого власникові причепа «МАЗ-8926» реєстраційний номер НОМЕР_4 не встановлювалась, з причин, викладених у дослідницькій частині висновку. Ринкова вартість «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент ДТП, що мало місце 07.11.2017 становить 127119,40 грн. Ринкова вартість причепа «МАЗ-8926» реєстраційний номер НОМЕР_4 на момент ДТП, що мало місце 07.11.2017 становить 53284,62 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «КАМАЗ -55102» р.н. НОМЕР_3 та причепу «МАЗ-8926» р.н. НОМЕР_4 не встановлювалася, з причин, викладених у дослідницькій частині висновку (а.к.п. 248-256, т.1);

- постановою про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 13.11.2017 (а.к.п.3, т.2);

- висновком судової автотоварознавчої експертизи №22540 від 13.03.2018, згідно якого величина матеріального збитку завданого власникові автомобіля «МАЗ-5551» реєстраційний номер НОМЕР_5 визначалася ринковою вартістю даного КТЗ на момент ДТП, що мало місце 07.11.2017 та становить 117252,25 грн. Ринкова вартість автомобіля «МАЗ-5551» реєстраційний номер НОМЕР_5 на момент ДТП, що мало місце 07.11.2017 становить 117252,25 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «МАЗ-5551» реєстраційний номер НОМЕР_5 не встановлювалась, з причин, викладених у дослідницькій частині висновку (а.к.п. 7-14, т.2);

- постановою про відібрання зразків для проведення експертного дослідження у свідка ОСОБА_14 від 21.11.2017 (а.к.п.15, т.2);

- постановою про призначення судово- імунологічної експертизи гр. ОСОБА_14 від 21.11.2017 (а.к.п.18, т.2);

- висновком експерта №2387-И/17 від 21.11.2017, з якого вбачається, що кров ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А (а.к.п. 20, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 01.12.201 гр. ОСОБА_4 (а.к.п. 26, т.2);

- висновком експерта №2464-И/17 від 02.12.2017, з якого вбачається, що кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти А і анти - В (а.к.п. 28, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 33, т.2);

- висновком експерта №2480-И/17, з якого вбачається, що на подушці безпеки з місця пасажира (об`єкти №№1-28), вилучений під час огляду салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 , крові та поту не знайдено (а.к.п. 35-36, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 37, т.2);

- висновком експерта №2479-И/17, з якого вбачається, що на дзеркалі заднього виду (об`єкти №№1-6), вилученому під час огляду салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 , крові та поту не знайдено (а.к.п. 39-40, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 41, т.2);

- висновком експерта №2476-И/17, з якого вбачається, що на фрагменті марлевого бинту зі змивом з ручки перемикання АКПП (об`єкт №1), вилученим під час огляду салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 , крові та поту не знайдено (а.к.п. 43, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 44, т.2);

- висновком експерта №2477-И/17, з якого вбачається, що на фрагменті марлевого бинту зі змивом з ручки водійської двері (об`єкт №1), вилученим під час огляду салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 , крові та поту не знайдено (а.к.п. 46, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 47, т.2);

- висновком експерта №2478-И/17, з якого вбачається, що на фрагменті марлевого бинту зі змивом з керма (об`єкт №1), вилученим під час огляду салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 , крові та поту не знайдено (а.к.п. 49, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 50, т.2);

- висновком експерта №2475-И/17, з якого вбачається, що на фрагменті марлевого бинту зі змивом з лобового скла (об`єкт №1), вилученим під час огляду салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 , крові та поту не знайдено (а.к.п. 52, т.2);

- постановою про призначення судово імунологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 53, т.2);

- висновком експерта №2481-И/17, з якого вбачається, що на подушці безпеки з місця водія (об`єкти №№1-19), вилученій під час огляду салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 , крові та поту не знайдено (а.к.п. 55-56, т.2);

- постановою про призначення судово токсикологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 62, т.2);

- висновком експерта №8827-Т/17, з якого вбачається, що при судово медичній експертизі доставленого зразка крові гр на ОСОБА_14 , 1990 року народження знайдено етиловий спирт у кількості 1,61 ‰. Метиловий, ізопропіловий, н пропіловий, ізобутиловий, н бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені, при цьому даний результат експертизи має відносно значення внаслідок порушення терміну зберігання об`єкта дослідження (більше 10 діб) (а.к.п. 64-65, т.2);

- постановою про призначення судово токсикологічної експертизи від 13.11.2017 (а.к.п. 73, т.2);

- висновком експерта №8826-Т/17, з якого вбачається, що при судово медичній експертизі доставленого зразка крові гр на ОСОБА_4 , 1987 року народження знайдено етиловий спирт у кількості 1,91 ‰. Метиловий, ізопропіловий, н пропіловий, ізобутиловий, н бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені, при цьому даний результат експертизи має відносно значення внаслідок порушення терміну зберігання об`єкта дослідження (більше 10 діб) (а.к.п. 74-75, т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2017, з якого вбачається, що страшим слідчим відділу СУГУНП в Харківській області ОСОБА_41 у проміжок часу з 15 години 30 хвилин до 17 години 30 хвилин було проведено слідчий експеримент за участю свідка потерпілої ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_10 , а також в присутності понятих, в ході якого свідок ОСОБА_10 надав пояснення та відтворив події, які мали місце 07 листопада 2017 року на 51 км +100 м автодороги «Валки - Пархомівка» за участю автомобілів «AUDI A6», «КАМАЗ» та «МАЗ» ( а.к.п. 76-78, т.2);

- постановою про призначення автотехнічної експертизи від 11.12.2017 (а.к.п.80-81, т.2);

- постановою про призначення комплексної комісійної судово - медичної та автотехнічної експертизи від 12.12.2017 (а.к.п. 84, т.2);

- висновком експерта №529-КЕ/1243/2017 з якого вбачається, що згідно медичної карти стаціонарного хворого №3В2131 із КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» у ОСОБА_14 внаслідок дорожньо транспортної пригоди від 07.11.2017 мала місце: травма правого ока у вигляді контузії очного яблука з крововиливом у передню камеру та склоподібне тіло ока з наявністю синця на повіках правого ока. Травма ока у ОСОБА_14 потягла за собою зниження зору на праве око, що станом на 13.04.2018 (огляд лікаря офтальмолога) відноситься до легких тілесних ушкоджень. Дана травма правого ока у ОСОБА_14 утворилася внаслідок ударної дії тупого предмета, індивідуальні властивості якого не відобразилися. Виходячи із «Висновку експерта» №7095-Ая/17 від 10.11.2017, у гр на ОСОБА_4 встановлено садно по передній поверхні лівого колінного суглобу, яке утворилося від дії твердого предмету, за механізмом ковзання тертя. Садно по передній поверхні лівого колінного суглобу могло виникнути в умовах дорожньо транпортної пригоди 07.11.2017, на що вказує характер пошкоджень.

Також у підсумках висновку вказано, що детальний опис механічних пошкоджень автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_9 у дослідницькій частині висновку. Також зазначено, що виходячи з того, що на тілах гр. ОСОБА_14 та ОСОБА_4 утворилися незначні поодинокі неінформативні тілесні ушкодження, а на деталях автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 відсутні будь які сліди контакту з тілами потерпілих, то встановити експертним шляхом хто із вказаних осіб розташовувався на місці водія та на місці пасажира переднього сидіння в момент дорожньо - транспортної пригоди 07.11.2017 не видається можливим (а.к.п.101-121,т.2);

-висновком експерта №530-КЕ/1243/2017, з підсумку якого вбачається, що згідно медичної карти стаціонарного хворого №3В2131 із КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у ОСОБА_14 внаслідок дорожньо транспортної пригоди від 07.11.2017 мала місце: травма правого ока у вигляді контузії очного яблука з крововиливом у передню камеру та склоподібне тіло ока з наявністю синця на повіках правого ока. Травма ока у ОСОБА_14 потягла за собою зниження зору на праве око, що станом на 13.04.2018 (огляд лікаря офтальмолога) відноситься до легких тілесних ушкоджень. Дана травма правого ока у ОСОБА_14 утворилася внаслідок ударної дії тупого предмета, індивідуальні властивості якого не відобразилися. Виходячи із «Висновку експерта» №7095-Ая/17 від 10.11.2017, у гр на ОСОБА_4 встановлено садно по передній поверхні лівого колінного суглобу, яке утворилося від дії твердого предмету, за механізмом ковзання тертя. Садно по передній поверхні лівого колінного суглобу могло виникнути в умовах дорожньо транпортної пригоди 07.11.2017, на що вказує характер пошкоджень. Також у підсумках висновку вказано, що детальний опис механічних пошкоджень автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_9 у дослідницькій частині висновку. Також зазначено, що виходячи з того, що на тілах ОСОБА_14 та ОСОБА_4 утворилися незначні поодинокі неінформативні тілесні ушкодження, а на деталях салону автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 відсутні будь які сліди від контакту з тілами потерпілих, то встановити експертним шляхом хто із вказаних осіб розташовувався на місці водія та на місці пасажира переднього сидіння в момент дорожньо - транспортної пригоди 07.11.2017 не видається можливим (а.к.п.123-144, т.2);

- постановою про зняття автотехнічної експертизи від 07.03.2018, якою ст. слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_41 знято з виконання призначену 11.12.2017 автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України (а.к.п.183, т.2);

- постановою про призначення автотехнічної експертизи від 11.12.2017 (а.к.п.186-187, т.2);

- висновком судово автотехнічної експертизи №340/341/18 від 06.04.2018, згідно якої (згідно свідчень свідка ОСОБА_10 ):

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 12.6 ґ), 14.2 в) та лінії 1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 повинен був діяти згідно з вимогами п.п.12.2, 12.3. Правил дорожнього руху України;

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля «МАЗ» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_11 повинен був діяти згідно з вимогами п.п.12.2, 12.3. Правил дорожнього руху України;

- в умовах дорожньо транспортної пригоди водій автомобіля «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.п.10.1, 14.2 в) Правил дорожнього руху України. Для виконання вказаних вимог у водія ОСОБА_4 не було перешкод технічного характеру;

- в умовах дорожньо транспортної пригоди водій автомобіля «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 з заданого моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості запобігти зіткнення шляхом екстреного гальмування з зупинки автомобіля до місця зіткнення;

- з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи мали водії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання Правил дорожнього руху?», у відношенні водія ОСОБА_11 не представилося можливим;

- в діях водія автомобіля AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1, 14.2 в) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної події;

- в діях водія автомобіля «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 не вбачається невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з настанням даної події;

- з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи маються в діях водіїв ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події?» у відношенні водія ОСОБА_11 не представилося можливим;

- місце зіткнення автомобілів «AUDI A6» р.н. НОМЕР_7 та «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_3 розташовувалося на полосі руху від с. Степанівка до с. Пархомівка, тобто на полосі руху автомобіля «КАМАЗ»;

- з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, встановити розташування місця зіткнення автомобілів «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_3 та «МАЗ» р.н. НОМЕР_5 експертним шляхом не представляється можливим (а.к.п.192-197, т.2);

- протоколом огляду відеозапису від 23.04.2018 (а.к.п. 204, т.2);

- диском (а.к.п.205,т.2);

- постановою про долучення предметів до кримінального провадження в якості речових доказів від 23.04.2018 (а.к.п.206, т.2);

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000434 від 27.04.2018 (а.к.п. 214, т.2);

- висновком експертів Київського науково дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової комплексної транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи №13992/21-52/5787/23-52 від 08.03.2023, з якого вбачається, що з:

- технічної точки зору, повздовжні вісі автомоюбілів «AUDI» і «КАМАЗ» на момент їх первинного контакту знаходились під кутом близько 180°, а повздовжні вісі між автомобілями «КАМАЗ» та «МАЗ» становили кут близько 155°;

-місце зіткнення між автомобілями «МАЗ» та «КАМАЗ» знаходиться перед кінцевим положенням автомобіля «МАЗ» і причепом, ймовірно у смузі руху автомобіля «МАЗ» (в напрямку руху до с. Степанівка), більш точно встановити не можливо з причин, викладених у дослідницькій частині;

-місце первинного контакту між автомобілями «КАМАЗ» і «AUDI» знаходилося у смузі руху автомобіля «КАМАЗ» (в напрямку руху до с. Пархомівка) перед закінченням сліду переміщення колеса автомобіля «AUDI» (позн. 10. Іл.2), я зображено но Рис.1. При цьому автомобіль «AUDI» розташовувався на відстані 2,7 м від переднього лівого колеса та 2,5 м від заднього лівого колеса до лівого краю проїзної частини в напрямку руху до с. Степанівка, в поперечному напрямку та на відстані 4,8 м від лівого переднього колеса автомобіля «AUDI» (що знаходився в динамічному стані) до правого переднього колеса автомобіля «AUDI» (що зафіксований в кінцевому положенні на схемі ДТП) в повздовжньому напрямку. Автомобіль «КАМАЗ» розташовувався на відстані 0,5 м від правого переднього колеса та 0,6 м від правого заднього колеса заднього моста (задньої підвіски) до лівого краю проїзної частини в напрямку руху до с. Степанівка (в поперечному напрямку) та на відстані 3,0 м від правого переднього колеса автомобіля «КАМАЗ» (що знаходився в динамічному стані) до правого переднього колеса автомобіля «AUDI» (що зафіксований в кінцевому положенні на схемі ДТП), в повздовжньому напрямку;

- водій автомобіля «МАЗ» ОСОБА_11 з моменту виникнення небезпеки для свого руху знаходився в аварійній обстановці, за таких умов він міг не мати технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути дорожньо транспортної пригоди і тому дії водія ОСОБА_11 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП;

- дії водія ОСОБА_4 не відповідають вимогам п.10.1 і лінії дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 ПДР України, які й знаходились в причинному зв`язку з даною пригодою, з технічної точки зору;

- показання водія ОСОБА_10 в частині розташування автомобіля «МАЗ» перед зіткненням можуть вважатися спроможними, з технічної точки зору;

-за умови, що відстань між автомобілем «КАМАЗ» та автомобілем «AUDI» в момент виїзду автомобіля «AUDI» на смугу руху автомобіля «КАМАЗ» становить 68,1 м, то показання водія ОСОБА_10 в частині відстані, на якій знаходився автомобіль «КАМАЗ» з моменту виїзду автомобіля «AUDI» у зустрічному руху (по якій рухався автомобіль «КАМАЗ») не позбавлені технічної спроможності. Разом з цим, показання водія ОСОБА_10 в частині розташування ним місця зіткнення між автомобілем «КАМАЗ» і «AUDI» позбавлені спроможності, з технічної точки зору;

-з причин, викладених у дослідницькій частині та з технічної точки зору, водій ОСОБА_10 шляхом виконання вимог ПДР України не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути пригоду, а його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с.84-106, т.4).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Суд враховує, що на час вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 ДТП , тобто станом на 07.11.2017, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, згідно якого Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

У подальшому, 16 лютого 2021 року, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» (далі - Закон № 1231-IX), яким внесено зміни, зокрема, до Кримінального кодексу України.

Так, пунктом 12 Закону № 1231-IX внесено зміни до КК України, відповідно до яких Кодекс доповнюється статтею 286-1 "Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння»

Отже, з 03 липня 2020 року стаття 286-1 КК України (Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) виключена.

Разом з тим, відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За приписами ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У зв`язку з викладеним, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 5 КК України, при розгляді даного кримінального провадження підлягає застосуванню редакція ч. 2 ст. 286 КК України, що діяла на час вчинення діяння ОСОБА_4 .

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні 07.11.2017 правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 та спричинення тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , і кваліфікує його дії за частиною 2 ст.286 КК України, в редакції яка діяла на 07.11.2017.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

Обставиною яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом визнано вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_4 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.286 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані щодо особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не одружений, працює в ПП « ОСОБА_7 » електромонтером, має на двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога КНП «Краснокутська ЦРЛ» не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, шкода завдана злочином ним відшкодована потерпілій ОСОБА_22 та потерпілому ОСОБА_13 .

Обвинуваченим порушено відразу декілька норм правил дорожнього руху, які регламентують безпечне управління транспортним засобом, що призвело до таких тяжких наслідків. Керуючи джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_4 перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав обгін і саме недотримання ним правил безпеки дорожнього руху призвело до зіткнення з іншим транспортним засобом, що значно підвищує суспільну небезпечність вчиненого злочину. Хоча обвинувачений вчинив злочин з необережності, проте його дії призвели до незворотних наслідків у виді смерті людини. Доведено, що ОСОБА_4 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, тим самим грубо знехтував правилами дорожнього руху, пов`язаними з імперативною забороною керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого.

Визнання ОСОБА_4 вини, висловлення жалю з приводу скоєного, часткове відшкодування шкоди, є тими обставинами, які суд врахував при визначенні виду та міри покарання, проте вони не дають достатніх підстав для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття призначеного покарання.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення спеціального права, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.

При цьому підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає, так само як не вбачає підстав і для призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України, оскільки скоєно злочин, який має невідворотні наслідки у вигляді смерті людини.

На думку суду застосування саме таких видів та міри основного та додаткового покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо залишення без розгляду цивільного позову, пред`явленого ОСОБА_22 до ОСОБА_4 , ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає, що клопотання потерпілої про залишення вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням без розгляду підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

07 червня 2018 року потерпіла ОСОБА_22 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_4 , ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, однак 19.08.2019 до суду надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_22 про залишення її цивільного позову без розгляду.

Згідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Оскільки подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, яке не може бути обмежено судом, дана заява не суперечить вимогам закону, не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів, тому суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_22 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишенню без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення судом першої інстанції заяви без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Питання, заявлених цивільних позовів, а саме: цивільного позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Качалівське» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріаної шкоди; цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення; цивільного позову ОСОБА_24 до ОСОБА_4 , ОСОБА_14 про відшкодування шкоди, завданої здочином, суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 129 КПК України та правилами цивільного судочинства, вважаючи, що позови задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є , зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч. 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При цьому як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме копії полісу обов`язкового старахування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1871034 від 30.10.2017, то на момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_14 , який на правовій підставі володів автомолем «AUI A6» р.н НОМЕР_7 , та яким керував обвинувачений ОСОБА_4 , була застрахована СК «Україна».

При цьому під час судового розгляду не встановлено обставин того, що обвинувачений ОСОБА_4 протиправно володів транспортним засобом, що потрапив у пригоду.

Відповідно до визначень, які містяться у пунктах 1.4, 1.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

При цьому фактична передача власником транспортного засобу іншій особі навіть із порушенням публічно-правових норм, тим не менше породжує правомірне володіння, з огляду на наявність волі власника транспортного засобу. У такому випадку має місце неправомірна експлуатація особою транспортного засобу, що не є тотожним неправомірному володінню особою транспортним засобом, а тому у розумінні пункту 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа не може вважатися такою, відповідальність якої не застрахована.

Також з правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 08.11.2021 по справі №610/2229/18 вбачається, що у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що дорожньо транспортна пригода, яка відбулася 07.11.2017 за участю водія ОСОБА_4 є страховим випадком, оскільки останній правомірно (з волі особи, яка на правових підставах володіла автомобілем) володів забезпеченим транспортним засобом і, як наслідок, у страховика СК «Україна» виник обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Також при вирішенні цивільних позовів суд керується правовим висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (755/18006/15-ц).

Зокрема, за п.п. 69, 71-73 вказаної постанови, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК Україниособа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором абоЗаконом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі фактичних обставин на цей час не вбачаються підстави для висновку про те, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_14 як володільця автомобіля «AUDI A6» була застрахована, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на обвинуваченого ОСОБА_4 , який керував забезпеченим транспортним засобом, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з цивільних позовів СТОВ «Качалівське», ОСОБА_24 та ОСОБА_12 , то потерпілими пред`явлені позовні вимоги лише до ОСОБА_4 та ОСОБА_14 . При цьому, ними не залучено до участі у розгляді справи у якості співвідповідача СК «Україна».

Оскільки позовні вимоги СТОВ «Качалівське», ОСОБА_24 та ОСОБА_12 пред`явлені не до всіх належних відповідачів (не пред`явлені до страховика СК «Україна»), суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості таких позовних вимог, визначати розмір сум, які підлягають відшкодуванню внаслідок ДТП, та здійснювати їх розподіл між страховиком (у межах страхових сум) і винуватцем ДТП.

Аналогічний правовий висновок зазначений й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

З огляду на викладене, позовні вимоги потерпілих СТОВ «Качалівське», ОСОБА_24 та ОСОБА_12 задоволенню не підлягають.

Разом з тим, потерпілим СТОВ «Качалівське», ОСОБА_24 та ОСОБА_12 та їх представникам слід роз`яснити їх право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з відповідними позовними вимогами не лише до обвинученого ОСОБА_4 , а й до СК «Україна» після виплати страховиком страхового відшкодування у межах страхових сум за заявою потерпілих. (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 199/6524/18 (провадження № 51-1748км19).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 174 КПК України арешти, накладені ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2017 на автомобіль марки «МАЗ - 5551» реєстраційний номер НОМЕР_5 та автомобіль марки «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_8 - слід скасувати.

Щодо автомобіля марки «AUI A6» р.н НОМЕР_7 , який є знаряддям вчиненого злочину, і на який ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2017 накладено арешт, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_14 , наданих під час судового розгляду даного кримінального провадження, то останній передав право керування автомобілем «AUI A6» р.н НОМЕР_7 обвинуваченому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому ОСОБА_14 знав, що ОСОБА_4 керує автомобілем з порушенням норм КУпАП, а саме п.2.9 КУпАП, яким заборонено керування транспорним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_14 , як особа, яка на відповідній правовій підставі (доручення), володів автомобілем «AUI A6» р.н НОМЕР_7 ,знав про незаконне його використання обвинуваченим ОСОБА_4 та за вчинення злочину передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, тому необхідно застосувати спеціальну конфіскацію автомобіля «AUI A6» р.н НОМЕР_7 на користь держави.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Оскільки суд вже дійшов висновку про спеціальну конфіскацію автомобіля «AUI A6» р.н НОМЕР_7 на користь держави, тому арешт накладений на нього скасуванню не підлягає.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки 00 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня виконання вироку.

На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 07.11.2017 по 23.11.2017.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_22 до ОСОБА_4 , ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

В задоволенні цивільного позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Качалівське» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення відмовити в повному обсязі.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_24 до ОСОБА_4 , ОСОБА_14 про відшкодування шкоди, завданої злочином відмовити в повному обсязі.

Роз`яснити потерпілим СТОВ «Качалівське», ОСОБА_24 та ОСОБА_12 їх право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з відповідними позовними вимогами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 340/341/18 від 06.04.2018 в розмірі 2288 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової комплексної транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи № 13992/21-52/5787/23-52 від 08.03.2023 в розмірі 37055 грн. 99 коп.

Арешти, накладені ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2017 на автомобіль марки «МАЗ - 5551» реєстраційний номер НОМЕР_5 та автомобіль марки «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_8 після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «МАЗ -5551», реєстраційний номер НОМЕР_5 передати власнику СТОВ «Качалівське»;

- автомобіль марки «КАМАЗ - 55102», реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом «МАЗ-8926», реєстраційний номер НОМЕР_4 передати користувачу ОСОБА_24 ;

- подушку безпеки водія та переднього пасажиру, відеореєстратор з кріпленням та салонне дзеркало заднього виду передати ОСОБА_14 ;

DVD - диск «VIDEX ALLEGRO» з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження з магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 залишити при матеріалах кримінального провадження №0001417 від 08.11.2017.

На підставі статтей 96-1, 96-2 КК України до речового доказу автомобіля «AUI A6» р.н НОМЕР_7 застосувати спеціальну конфіскацію шляхом їх примусового безоплатного вилучення у власність держави.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1