Справа 759/1919/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1598/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0003156, об`єднане в кримінальне провадження за № 0000288 за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Києва, непрацюючу, незаміжню, з середньою освітою, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

14.08.2020 Печерським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06.07.2021 несплачену суму штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин (покарання не відбуте);

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

на підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_11 частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Печерського районного суду міста Києва від 14.08.2020, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий, у виді арешту на строк 6 днів та призначене остаточне покарання у виді арешту строком на 6 місяців і 6 днів;

визнано невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення нею даних кримінальних правопорушень;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_11 , 08.12.2021, приблизно о 16 годині, будучи зупиненою працівниками поліції біля будинку № 2-а по вул. Литвиненко-Вольгельмут, в м. Києві , добровільно видала згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною,обіг якої заборонено - 3,4 метилендіоксиметамфетамін (МДМА) масою 0,212 г, яку вона попередньо незаконно придбала шляхом знахідки та незаконно зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачувалася у тому, що 28.01.2022, приблизно о 22 годині, в приміщенні магазину «Велмарт», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Л.Курбаса, 6-г, повторно, таємно викрала товар, а саме: ікра лососева «Камча», в кількості 2 шт., вартістю 382 грн. 35 коп. (без ПДВ) за одну одиницю; цигарки «Собраніє блу», в кількості 10 шт., вартістю 58 грн. 40 коп. (без ПДВ) за одну одиницю, а всього майна на загальну суму 1 331 грн. (без ПДВ), які вона сховала в поліетиленовий пакет білого кольору, який знаходився при ній, після чого пройшла через лінію кас, не розрахувавшись за схований товар, та вийшла з приміщення магазину «Велмарт» в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачувалася у тому, що 04.04.2022, приблизно о 17 годині, під час воєнного стану на території України, в приміщенні магазину « Велмарт », що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Л.Курбаса, 6-г , підійшла до камер схову речей та помітила, як раніше невідома їй жінка за допомогою чека помилково відчинила камеру схову № 2, в якій знаходилась сумка з маркуванням логотипу магазину «Єва». Помітивши вказану сумку, ОСОБА_11 , користуючись тим, що за її злочинними діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, повторно, таємно викрала з камери схову № 2 чуже майно, а саме сумку з маркуванням логотипу магазину «Єва» в якій знаходилось: пляшка миючого засобу «Fairy sensitive», 1 350 мл, штрих - код 8 44, вартістю 90 грн.; пляшка шампуня «Batiste instant Hair Refresh», 200 мл, штрих - код 5 81, вартістю 150 грн.; туш для вій «Maybelline curl bounce», 10 мл, вартістю 231 грн.; олівець для очей «Maybelline colossal kajal», 0,25 г, штрих - код 3 83, вартістю 170 грн.; олівець для очей «Glambee brow pencil eye», 1,3 г, штрих - код 2 02, вартістю 64 грн., а всього на загальну суму 705 грн., та тримаючи сумку в руках вийшла з приміщення магазину. Після чого ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю висновку суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення про визнання невинуватості ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України не враховано показань потерпілої ОСОБА_13 , яка бачила як ОСОБА_11 знаходилась біля камери схову та допомагала потерпілій відкрити камеру схову. Крім цього судом не враховано показань свідка ОСОБА_14 та не взято до уваги відеозаписи з місця події, які доводять вину ОСОБА_11 по епізоду крадіжки 29.01.2022. Просив вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_11 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 6 місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, згідно п. 4 ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурорів, які апеляційну скаргу прокурора підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

обвинуваченої та її захисників, які апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, просили залишити її без задоволення, а вирок без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Вирок в частині обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_11 у його вчиненні та правильності кваліфікації її дій, учасниками судового провадження не оскаржувався, а тому у цій частині вирок, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірявся.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності вироку в частині визнання невинуватості ОСОБА_11 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст.185 КК України, то вони колегією суддів визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Положеннями ч.3 ст. 370 КПК України передбачена необхідність обґрунтування вироку, який ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Цих вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Судом першої інстанції були досліджені докази, надані стороною обвинувачення, указаним доказам була надана належна правова оцінка, висновки суду є належним чином обґрунтованими.

Відповідно до мотивувальної частини вироку, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення за ч. 2 та ч. 4 ст. 185 КК України не знайшло свого підтвердження у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, допитавши обвинувачену ОСОБА_11 , яка по епізоду крадіжки від 28.01.2022 року свою вину у пред`явленому обвинуваченні заперечувала та не заперечуючи свій візит 28.01.2022 до магазину « Велмарт », розташованого за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 6-г заперечувала факт здійснення крадіжки, місцевий суд визнав показання обвинуваченої послідовними та логічними, а докази обвинувачення такими, що не спростовують версію обвинуваченої ОСОБА_11 .

Із долученого стороною обвинувачення диску з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину, вбачається, що обвинувачена ОСОБА_11 знаходилася в супермаркеті з корзиною у якому знаходився пакет білого кольору. В подальшому підійшла до холодильника та взяла з нього товар (за версією обвинувачення 2 банки ікри), який поклала у кошик. Після цього на відеозаписі фіксується переміщення обвинуваченої та те, що у кошику знаходиться більше товару. Після цього зафіксовано як обвинувачена поставила кошик біля кас та взявши білий пакет вийшла з магазину. Оцінюючи обставини, зафіксовані на вказаному відеозаписі, колегія суддів звертає увагу на те, що на ньому відсутні як дані про те, які саме товари обвинувачена поміщала у корзину, так і дані, які би указували що вказані товари були викрадені обвинуваченою. Крім цього, на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_11 взагалі підходила до стендів із цигарками та брала звідти товари.

Щодо до протоколу огляду місця події від 30.01.2022 року, яким оглянуте приміщення магазину « Велмарт » за адресою: м. Київ, пр-т Л. Курбаса, 6-г , та зафіксовано розташування торговельних стелажів та загальний вигляд магазину, за результатами якого нічого не вилучалось, то колегія суддів звертає увагу на його неналежність у якості доказу.

За наведених обставин колегія констатує те, що орган досудового розслідування не надав доказів того, що ОСОБА_11 у час та місці, зазначених в обвинувальному акті здійснила крадіжку товарів на загальну суму 1 331 грн. Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України стороною обвинувачення не надано. Висновки місцевого суду про те, що показання обвинуваченої ОСОБА_11 в цій частині не спростовані будь-якими доказами обвинувачення, колегією суддів визнаються обґрунтованими.

Щодо епізоду незаконного заволодіння ОСОБА_11 чужим майном від 04.04.2022, то місцевий суд визнав пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення таким, що не доведене зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Із показань допитаної у ході судового провадження у суді першої інстанції обвинуваченої ОСОБА_11 , 04.04.2022 року вона дійсно прийшла до магазину « Велмарт », розташованого за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 6-г та побачила, як невідома їй дівчина стояла біля камер схову та не могла відкрити камеру, щоб забрати свої речі. Ця дівчина - ОСОБА_13 , звернулась до неї за допомогою, після чого вона почала їй допомагати відкрити її камеру схову. Вони разом шукали чек із кодом від камери схову, їм допомагали інші відвідувачі. Згодом вона порекомендувала ОСОБА_13 звернутись до охорони. Поки ОСОБА_13 пішла до охорони, її камеру схову відчинила інша жінка. Помітивши це, вона попросила зачекати та дістала звідти сумку, повідомивши оточуючим, що це сумка дівчини, яка пішла. Вона вийшла з приміщення, де розташовані камери схову, та не побачивши ОСОБА_13 , вийшла на вулицю щоб знайти останню. Не знайшовши, пішла разом з подругою та з цією сумкою в напрямку дому, збираючись згодом повернути речі охороні супермаркету або дільничому інспектору. Потім до неї додому приїхали працівники поліції, яким вона віддала всі речі, які забрала з камери схову в тій самій сумці і в тому ж вигляді, як вона їх забрала. В неї не було умислу на викрадення чужого майна, вона просто намагалась допомогти потерпілій.

Із показань допитаної у ході судового провадження у суді першої інстанції потерпілої ОСОБА_13 , 04.04.2022 року вона, придбавши товари в магазині «Єва», зайшла до магазину «Велмарт». Залишивши речі в камері схову, зайшла в торгівельний зал магазину. Придбавши необхідне, не змогла відчинити камеру схову, в якій залишила свою сумку. Вона звернулась по допомогу до оточуючих, раніше не знайома їй ОСОБА_15 та ще декілька осіб допомагали розшукувати чек, щоб за його допомогою відкрити камеру. Вона пішла до старшого касира, щоб отримати допомогу. За час її відсутності ОСОБА_11 відкрила камеру схову і взяла її речі, проте вона особисто цього не бачила.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.04.2022 року, яким оглянуте приміщення магазину « Велмарт » за адресою: м. Київ, пр-т Л. Курбаса, 6-г , та зафіксовано розташування кас магазину та загальний план магазину. За результатами даного протоколу нічого не вилучалось. Колегія суддів звертає увагу на неналежність цього доказу, оскільки він не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Як на доказ вини ОСОБА_11 по факту незаконного заволодіння чужим майном 04.04.2022 року, стороною обвинувачення було надано протокол огляду від 06.04.2022 року, згідно якого у ОСОБА_11 було вилучено пакет із надписом «Єва», всередині якого знаходились миючі засоби, предмети гігієни та косметичні засоби, які ОСОБА_11 таємно викрала в камері схову супермаркету, то на переконання колегії суддів вказаний протокол не можна визнати допустимим доказом. Так, вказаний протокол огляду проведений фактично 06.04.2022 року у приміщенні Святошинського УП ГУ НП у м. Києві. Даних про те, яким чином обвинувачена ОСОБА_11 опинилася через два дні з моменту події кримінального правопорушення, поставленого їй у вину, в приміщенні Святошинського УП ГУ НП у м. Києві та що за товари вона пред`явила до огляду слідчому матеріали кримінального провадження не містять.

Із показань допитаного у ході судового провадження у суді першої інстанції свідка ОСОБА_14 , який у вказаному протоколі огляду від 06.04.2022 року значиться як понятий, останній патрулюючи з напарником був зупинений працівниками поліції, які попросили стати понятими, на що вони погодились. Їх привезли до відділу поліції, де працівниками поліції вже складався протокол, після чого їм було показано відеозапис, на якому було зафіксовано, як ОСОБА_11 діставала речі зі світлого пакету, які саме - він не пам`ятає, працівники поліції пояснили, що це речі з камери схову магазину. Сама ОСОБА_11 нічого з цього приводу не пояснювала.

Колегія суддів у частині оцінки протоколу огляду від 06.04.2022 року зважає на те, що показання свідка ОСОБА_14 , який значиться у якості понятого у цьому протоколі, істотно суперечать фактичним обставинам, які зазначені у протоколі огляду від 06.04.2022 року.

Разом з тим, в протоколі огляду від 06.04.2022 року зазначено: «Як пояснила ОСОБА_11 , вказані речі вона таємно викрала 04.04.2022 з камери схову супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 6-Г.». Тобто, із указаної тези протоколу огляду від 06.04.2022 року випливає обґрунтований сумнів щодо місця викрадення майна та особи, яка його вчинила.

Наведене у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість висновків судді місцевого суду про те, що протокол огляду від 06.04.2022 року суперечить показанням свідка обвинувачення ОСОБА_14 , обвинуваченої та всім іншім матеріалам кримінального провадження, в частині наданих під час проведення процесуальної дії пояснень ОСОБА_11 , назви супермаркету та самого процесу вилучення майна. Висновок місцевого суду в частин оцінки вказаного протоколу є обґрунтованим.

Крім цього, колегія суддів враховує те, що вказана слідча (розшукова) дія проведена у спосіб, який не передбачений КПК України та за своїм змістом не могла підміняти огляд, передбачений ст.237 КПК України.

Із долученого стороною обвинувачення диску з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину, вбачається, що 04.04.2022 року потерпіла ОСОБА_13 залишає свою сумку в одній з камер схову у супермаркеті «Велмарт». Потім ОСОБА_13 повертається та намагається забрати свої речі з камери схову, проте не може її відчинити. Їй допомагають інші відвідувачі магазину, серед них обвинувачена ОСОБА_11 , які намагаються знайти чек із кодом від камери схову. Потім ОСОБА_13 виходить з приміщення, з`являється інша особа жіночої статі, яка випадково відчиняє камеру схову. ОСОБА_11 взяла вказану сумку, вийшла з нею з камери схову та з магазину.

Оцінюючи обставини, зафіксовані на вказаному відеозаписі, колегія суддів звертає увагу на те, що на ньому відсутні дані про те, які саме товари знаходилися у сумці, яку потерпіла поміщала у камеру схову.

У цій частині колегія суддів звертає увагу на те, що інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень із матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є наявність завданої шкоди. За змістом ч.3 ст.51 КУпАП кримінально караним є таке викрадення чужого майна, яке перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Наведене дає підстави стверджувати про те, що вартість викраденого майна підлягає доказуванню, що є необхідним у тому числі і для вирішення питання про наявність у діях особи ознак відповідного кримінального правопорушення. Необхідність доведення у ході кримінального провадження вартості викраденого майна прямо випливає із положень п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, відповідно до яких, у ході кримінального провадження підлягає доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Натомість, як убачається із матеріалів кримінального провадження, по епізоду незаконного заволодіння ОСОБА_11 чужим майном від 04.04.2022, орган досудового розслідування вартості та найменування викраденого майна не встановив. Так, матеріали кримінального провадження не містять фактичних даних, які би були встановлені із джерел, перелік яких зазначений у ч.2 ст. 84 КПК України щодо вартості викраденого майна. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи (чеки, квитанції, накладні тощо), якими підтверджувалась би вартість викраденого майна. Експертиза, проведення якої є обов`язковим відповідно до вимог п.6 ч.2 ст. 242 КПК України, у ході досудового розслідування не проводилась. Спеціаліст товарознавець для оцінки викраденого майна при приведенні відповідних слідчих дій не залучався. Наведене дає підстави стверджувати про те, що у ході досудового слідства не була доведена вартість викраденого майна та розмір завданої майнової шкоди. Щодо показань потерпілої, які вона дала у ході судового розгляду, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.04.2022 року та протоколу допиту потерпілої від 05.04.2022 року, то ці джерела не можливо визнати належним доказом вартості викраденого майна та розміру завданої шкоди.

Із урахуванням викладеного, висновки місцевого суду про недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 по епізоду таємного викрадення чужого майна від 04.04.2022 є обґрунтованим і таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання про недоведеність стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст.185 КК України. У зв`язку із цим, суд першої інстанції ухвалив рішення, яке ґрунтується як на зібраних у кримінальному провадженні доказах, так і на вимогах закону про визнання невинуватою та виправдування ОСОБА_11 із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, належним чином його мотивувавши.

Апеляційна скарга прокурора не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції вироку.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_11 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ _________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4