ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/65/22
провадження № 1-кс/753/1701/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 29.05.2024 року надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід судді. Цього ж дня вказана заява відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями gthtlfyf у провадження судді ОСОБА_1 .

В судові засідання, які були призначені на 31.05.2024 та 05.06.2024 суддя ОСОБА_4 не з`явилась, однак її неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

З письмових пояснень до заяви про відвід захисника ОСОБА_3 вбачається, що підставами для відводу судді ОСОБА_4 є її непристойне відношення до захисника та обвинуваченого, навмисне обмеження в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, звинувачення захисника в тому, що коли він з`являється до суду, то перебуває в стані алкогольного сп`яніння, хоча останній хворіє на цукровий діабет протягом 19 років і взагалі не вживає алкоголь, в засіданнях суддя в непроцесуальний спосіб виказує безпідставні обвинувачення, вимагаючи змінити захисника, судове засідання 03.04.2024 було проведено суддею, незважаючи на заздалегідь подані клопотання про відкладення у зв`язку із перебуванням захисника в Ужгородській обласній лікарні та без обговорення думки учасників, внаслідок цього підсудний ОСОБА_5 був позбавлений захисту взагалі, допит свідка ОСОБА_7 було проведено у порушення приписів ст. 369, 370-372, 336 КПК.

В судовому засіданні 31.05.2024 захисник - адвокат ОСОБА_3 подану ним заяву про відвід судді ОСОБА_4 підтримав, вважав наявними підстави для відводу судді, оскільки вона упереджено розглядає вказану кримінальну справу та з явною неповагою відноситься до сторони захисту. На обґрунтування своєї позиції, продемострував суду фрагменти судових засідань, на яких, на думку захисника, суддя ОСОБА_4 демонструє упереджену поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримавши позицію свого захисника, просив суд задовольнити заяву про відвід.

Прокурор зазначив, що підстави для відводу судді відсутні, а дії сторони захисту можуть свідчити про затягування розгляду цього кримінального провадження з метою його закриття у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду заяви про відвід, вивчивши її зміст та дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі необхідному для її вирішення, приходить до наступного висновку.

Об`єктивний та неупереджений розгляд справи є одним із завдань кримінального провадження.

З метою виконання вказаного завдання кримінальний процесуальний закон надав право особам, які беруть участь у кримінальному провадженні заявити відвід судді за наявності підстав, передбачених ст. 75 КПК України, водночас, зобов`язавши їх вмотивовувати таку заяву (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року № 1 інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Таким чином, безсторонність визначається за об`єктивним та суб`єктивним критерієм, які незважаючи на відсутність нормативного визначення, розкриті у судовій практиці.

Як вбачається із заяви про відвід судді, суддя ОСОБА_4 підлягає відводу, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та не може розглядати цю справу, оскільки розглядає її упереджено, з явною неповагою відноситься до сторони захисту, систематично порушуючи процесуальні норми.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Разом з цим, з огляду на законодавчу вимогу щодо вмотивованості відводу (ч. 5 ст. 80 КПК України) суд наголошує, що мотиви відводу повинні мати не абстрактний характер, а містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та повинні бути підтверджені відповідними доказами. Таким чином, при вирішенні питання по відвід судді з підстави його упередженості думка особи, яка ставить під сумнів неупередженість судді є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи дійсно сумніви такої особи є об`єктивно виправданими.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер вказаної категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Доводи сторони захисту щодо непристойного відношення судді ОСОБА_4 до захисника та обвинуваченого, навмисного обмеження в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, висловлення у непроцесуальний спосіб безпідставних обвинувачень, вимога змінити захисника, не можуть беззаперечно свідчити про наявність упередженого ставлення, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

Щодо судового засідання 03.04.2024, яке незважаючи на заздалегідь подані клопотання про відкладення у зв`язку із перебуванням захисника в Ужгородській обласній лікарні та без обговорення думки учасників у зв`язку з чим підсудний ОСОБА_5 був позбавлений захисту взагалі та допит свідка ОСОБА_7 було проведено у порушення приписів КПК України. Ці доводи сторони захисту можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції на предмет допустимості означених показань свідка як доказу, і по суті, є незгодою сторони захисту з проведеною суддею процесуальною дією, а саме допитом свідка сторони обвинувачення.

Аналіз наведених норм та співставлення їх з встановленими обставинами, посиланнями та твердженнями сторони захисту, дають підстави вважати, що доводи захисника не доводять наявність упередженості головуючого у кримінальному провадженні судді. Оцінка певних процесуальних дій та рішень головуючого судді може бути надана виключно у встановленому процесуальному порядку судом вищої інстанції.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що заявлений відвід не містить об`єктивних даних, які б свідчили про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості головуючого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 .

За таких обставин у задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, ст. 372 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1