Дата документу 03.06.2024 Справа № 333/4267/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4267/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/344/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, не одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 8 червня 2024 року включно із визначенням застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

19 січня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ із подальшими змінами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину « Єва », який розташований за адресою: вул. Новокузнецька, 4, м. Запоріжжя, викрав з торгової полиці подарунковий набір «Gillette Fusion», вартістю 678 гривень 69 копійок, без урахування ПДВ, що належать ТОВ «РУШ».

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «РУШ» майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

4 березня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

23 квітня 2024 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

7 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 червня 2024 року включно.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 6 травня 2024 року ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2024 року змінено в частині строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою до 7 травня 2024 року включно.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на доведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, яка не відповідає призначенню покарання, тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ОСОБА_7 свою провину визнає у повному обсязі, розкаюється, матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн. відшкодував, відсутні претензії з боку ТОВ «РУШ», має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину - 2013 року народження, на теперішній час знаходиться на обліку у наркологічному диспансері, де отримує замісну терапію, неофіційно працевлаштований.

Зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Крім того вказує, що твердження з приводу існування вказаних в клопотанні ризиків є лише їх припущенням.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання останнього.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що немає потреби тримати ОСОБА_7 під вартою, останній провину визнає, шкоду відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені прокурором в клопотанні ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу обвинуваченого вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що ризики, які були враховані під час застосування запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, факт переховування від слідства після оголошення йому підозри, продовжує існувати ризик переховування.

Крім того, колегія суддів вважає, що і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і по відбуттю покарання, а маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення умисних корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, клопотання прокурора задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

Доводи з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_7 свою провину визнає, розкаюється, відшкодував шкоду, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері, неофіційно працевлаштований, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 8 червня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4