Номер провадження:1-кп/521/1205/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі питання щодо продовження запобіжного заходу кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001310 від 14.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001310 від 14.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України.

До обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 10.05.2024 року.

В судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , та просив його задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, вважала ризики не доведеними, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст.ст.2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 177 КК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Втім, ст.178 зазначеного Кодексу передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження маг право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж проваджені, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду свідчить те, що остання обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, та у разі визнання її винною у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується відсутністю у ОСОБА_6 офіційного джерела доходів, тому можна зробити висновок, що перебуваючи під запобіжним заходом, не пов`язаним з ізоляцією обвинуваченої від суспільства, вона надалі продовжить заробляти собі на життя незаконним шляхом, зокрема за допомогою збуту наркотичних засобів.

Також по кримінальному провадженню є свідки (поняті), покази яких відіграють важливу роль в процесі доказування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на яких, перебуваючи під іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з ізоляцію від суспільства (тримання під вартою), остання може незаконно впливати різними способами, для викривлення або зміни показів, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження. Все це дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому суд вважає, що обрання даного запобіжного заходу обвинуваченій не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням наведеного, вважаю необхідним визначену заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 грн., залишити без змін. Такий розмір застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є достатнім та таким, що здатен забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків у даному кримінальному провадженні та не буде непомірним.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 197, 217, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 05.07.2024 р. включно.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із місця свого проживання без дозволу суду;

3) здати до ГУ ДМС в Одеській областіна зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на в`їзд в Україну та виїзд з України.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1