Справа № 183/6642/24
№ 1-кп/183/1619/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року Дніпропетровська обл.

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 23.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2024 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_4 .

В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці у безпосередній близькості від ОСОБА_4 , наніс останньому один удар кулаком своєї лівої руки в область лоба між бровами. Після цього ОСОБА_3 забіг до себе додому де, відшукавши гумову киянку та продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, тримаючи у правій руці вказану киянку, підбіг до потерпілого ОСОБА_4 , і наніс йому ще один удар гумовою киянкою в область лобу зверху.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді забитої рани у лобно-тім`яній області голови, саден на лобі, носі, які у своїй сукупності, та кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості (далі Епізод № 1).

Таким чином за Епізодом № 1 дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Окрім того, 18 травня 2024 року, приблизно о 01 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де в цей час у нього відбувався конфлікт з ОСОБА_4 , побачив ОСОБА_5 , який з метою заспокоїти ОСОБА_3 втрутився в даний конфлікт, та в цей час у нього виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, знаходячись у безпосередній близькості від ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком своєї лівої руки в область його правого ока, та один удар гумовою киянкою, яку тримав у своїй правій руці, в область голови зверху, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді забитої рани у тім`яній області голови, садна на нижньому повіці правого ока, які у своїй сукупності, та кожне окремо, відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (далі Епізод № 2).

Таким чином за Епізодом № 2 дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Письмовою заявою від 26.06.2024 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.125 КК України (тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження), згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Письмовою заявою ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Письмовою заявою ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за:

-Епізодом № 1 за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження;

-Епізодом № 2 за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, є вчинення злочину особою повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він перебуває на обліку у лікаря психіатра, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працюючий, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, раніше не судимий.

Наведене характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, який не є суспільно небезпечним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, та наявність обставини, яка обтяжує покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125 КК України необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Речовий доказ: киянку гумову для плитки, вилучену у ОСОБА_5 - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1