Справа № 308/4923/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у справі з розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

На розгляді слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 знаходиться клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заявили клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_5 з розгляду вищезазначеного клопотання, з підстав передбачених ч.3,4 ст. 75 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заяву про відвід слідчого судді підтримав. Пояснив, що слідча у кримінальному провадженні ОСОБА_6 говорила йому, що домовиться з слідчим суддею ОСОБА_5 про задоволення ним її клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя ОСОБА_5 вже розглядав ряд клопотань стосовно нього. Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_5 є упередженим щодо нього та просить задовольнити заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 з розгляду зазначеного клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 підтримав, посилаючись на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 уже розглядав декілька клопотань у даному кримінальному провадження, і у сторони захисту склалося враження, що слідчий суддя не є неупередженим.

Прокурор в судове засідання не з"явився подав до суду заяву про розгляд заяви про відвід судді без його участі, у якій також просив у задоволенні заяви про відвід слідчого судді відмовити, зазначаючи, що вказана заява є невмотивованою та не відповідає вимогам ч.5 ст. 80 КПК України.

Заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, вивчивши заяву захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав для задоволення заявленого відводу виходячи з наступного.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з заявою про відвід судді, підозрюваним та захисником заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_5 , з підстав передбачених ч.3,4 ст. 75 КПК України, та згідно пояснень у судовому засіданні, на думку сторони захисту, слідчий суддя ОСОБА_5 не може бути неупередженим при розгляді вказаного клопотання, оскільки вже розглядав ряд клопотань у даному кримінальному провадженні, а також посилаючись на те, що за словами слідчої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 вона може вплинути на слідчого суддю з метою прийняття ним рішення вигідного стороні обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Схожі положення містить ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

При вирішенні заявленого відводу суд виходить з того, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Отже, слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

При з"ясуванні основних критеріїв неупередженості суд керується джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява N33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

На існування презумпції неупередженості судді вказував Європейський суд з прав людини також у справі «Хаушильд проти Данії» у якому зазначив, що суддя вважається неупередженим, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальним є результат об`єктивної перевірки.

У рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Проте, заявлений підозрюваним та захисником відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , як не містить і інших, визначених ст. 75, 76 КК України, підстав, які унеможливлюють участь слідчого судді у розгляді клопотань у вказаному кримінальному провадженні.

Незгода захисника підозрюваного з прийнятими суддею рішеннями у справі не може бути підставою для відводу.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином судом не встановлено підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у справі з розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1