Справа№ 938/275/24
Судове провадження № 1-кп/938/85/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000018 від 31.01.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, з середньою освітою, депутатом не обирався, відповідно до ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_3 , перебуваючи 27-28.01.2024 року в лісовому масиві кварталу №32, виділу № 18 Гринявського лісництва ДП «Ліси України» у захисних лісах в адміністративних межах с.Пробійнівка Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, що не входять до природно-заповідного фонду, реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи умисно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, без спеціального дозволу (лісорубного квитка, ордера), за допомогою власної бензопили іноземного виробництва невстановленої марки вчинив незаконну порубку лісу, а саме 8 дерев породи ялина загальною кубомасою 6,08 куб. м.

Внаслідок незаконної порубки дерев ОСОБА_3 , відповідно до проведеної судової інженерно-екологічної експертизи від 26.02.2024 року, спричинено тяжкі наслідки довкіллю та державним інтересам на загальну суму 94564,85 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися в незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України.

21.03.2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні - прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості (а.с.8-11), згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.

Сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання в межах, встановлених санкцією ч.4 ст. 246 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробування з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_5 та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 даного Кодексу, у кримінальному провадженні може бути між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. У ч. 4 ст. 469 КПК України закріплено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Від представника Білоберізької сільської ради (потерпілого) адвоката ОСОБА_7 поступила заява про розгляд даної справи у її відсутності. У цій заяві також зазначено, що ОСОБА_3 у повному обсязі в розмірі 94 564 гривень відшкодовано збитки, завдані злочином, сільська рада не заперечує щодо затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_8 узгодженої міри покарання (а.с.27).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років, який згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Не встановлено судом порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення особі про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Також сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України,оскільки в угоді зазначено її сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Невідповідності інтересам суспільства умов угоди чи порушення прав, свобод або інтересів сторін та інших осіб у судовому засіданні не встановлено.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним, у суду немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який є відповідно до ст.89 КК України не судимий (а.с.39-40), на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога (а. с. 41).

При цьому в угоді також враховано обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Сторони в угоді про визнання винуватості узгодили покарання для ОСОБА_3 в межах санкції ч. 4 ст. 246 КК України зі звільненням його від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.

У ч.2 та ч. 3 ст.75 КК України закріплено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Таким чином судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження в підготовчому судовому засіданні відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим за участю захисника, та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

На думку суду, іспитовий строк, необхідний для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 довів своє виправлення без реального відбування покарання, підлягає визначенню тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік відповідає загальним засадам призначення покарання згідно з ст. 65 КК України та меті кримінального покарання, що визначена ст. 50 КК України, узгоджується з принципом індивідуалізації покарання, та є справедливим.

За приписами ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду в разі набрання ним законної сили.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі відсутній.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує щодо стягнення судових витрат, долю речових доказів.

Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 6058,24 гривень (а.с. 5, 48), а саме за судову інженерно-екологічну експертизу (висновок експерта №232/24-28/23-28 ).

Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області від 16.02.2024 року (а.с.46) вилучені в ході проведення огляду місця події 16.02.2024 в лісовому масиві кварталу №32 виділ №18 Гринявського лісництва філії Гринявське лісове господарство ДП «Ліси України», що розташовується в урочищі Мосірний села Пробійнівка, Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області ліс кругляк хвойної породи в кількості 18 (вісімнадцять) колод довжиною по шість метрів кожна, загальною кубомасою 5,967 м3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 31.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та передано на відповідальне зберігання лісничому Гринявського лісництва філії Гринявське лісове господарство ДП «Ліси України» ОСОБА_9 (а.с.47).

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 20.02.2024 року ( а.с.49-50) накладено арешт на майно, а саме на вилучений в ході проведення огляду місця події 16.02.2024 року в лісовому масиві кварталу №32 виділ №18 Гринявського лісництва філії Гринявське лісове господарство ДП «Ліси України», що розташовується в урочищі Мосірний села Пробійнівка, Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області ліс кругляк хвойної породи в кількості 18 (вісімнадцять) колод довжиною по шість метрів кожна, загальною кубомасою 5,967 м3, що фактично перебуває на відповідальному зберіганні лісничого Гринявського лісництва філії Гринявське лісове господарство ДП «Ліси України» ОСОБА_9 .

У п.1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.03.2024 року, укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні - прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , жителем АДРЕСА_1 (за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 ).

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк - 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч. 1, ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 6058,24 гривень ( шість тисяч п`ятдесят вісім гривень 24 копійки).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 20.02.2024 року на майно, а саме на ліс кругляк хвойної породи в кількості 18 (вісімнадцять) колод довжиною по шість метрів кожна, загальною кубомасою 5,967 м3.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

-ліс кругляк хвойної породи в кількості 18 (вісімнадцять) колод довжиною по шість метрів кожна, загальною кубомасою 5,967 м3 конфіскувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_10