Провадження № 1-кс/127/6968/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 , захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Селидове, Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 10.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В межах даного кримінального провадження 24.04.2024 ОСОБА_6 повідомлена про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, та відповідно до ч. 3 ст. 111 та ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Оскільки підозрювана перебуває на території країни-агресора і відвідує тимчасово окуповані території України встановити інші способи зв`язку для надсилання повідомлення про підозру не представилось за можливе.

Постановою слідчого від 13.05.2024, на підставі ст. 281 КПК України, підозрювану ОСОБА_6 оголошено в державний, міждержавний та міжнародний розшук, проведення якого доручено Хмільницькому МРВ УСБУ у Вінницькій області.

На даний час, підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування і суду та знаходяться на території Російської Федерації у м. Москва, а також відвідує тимчасово окуповані території України.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого та прокурора та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинено умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї України в цілому, знаходиться на теритої країни-агресора співпрацюючи з окупаційною адміністрацією та спецслужбами рф, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України - частини Запорізької, Донецької, Луганської областей, що дає їй можливість продовжувати співпрацювати з окупаційною владою та спецслужбами рф, та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_6 , яка своїми діями, що виражаються у співпраці з державою-агресором та/або його спецслужбами проти України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_6 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала повністю та просила обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась та не була доставлена, остання перебуває на території Російської Федерації у м. Москва.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала, щодо поданого клопотання.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000030, заслухавши думку прокурора та захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 10.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 10.01.2024 слідує, що:

№1 «Громадянка України Ашифіна ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснює інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, шляхом розміщення контенту на ресурсах мережі інтернет.»

№2 «Громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через власний телеграм-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання - ІНФОРМАЦІЯ_4 поширює матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федера проти України, розпочатої у 2014 році.»

№3 «Громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи власний телеграм-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання - ІНФОРМАЦІЯ_4 розмістила публікацію « ОСОБА_8 » (посилання - ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що містить публічні заклики до зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.»

№4 «Громадянка України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи власний обліковий запис у соціальній мережі «Інстаграм» (посилання - ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно розповсюдила матеріали із закликами до вчинення умисних дій, метою яких є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме публікацію під назвою «Часть 2» (посилання ІНФОРМАЦІЯ_7 »

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи на території Російської Федерації, маючи проросійськи налаштовану ідеологічну позицію, умисно, цілеспрямовано, переслідуючи антиукраїнські мотиви, а також для забезпечення власного авторитету в інформаційному просторі, ОСОБА_6 прийняла рішення про здійснення інформаційної діяльності у співпраці з представниками окупаційної адміністрації та країни-агресора, використовуючи при цьому як привід для своєї співпраці з керівниками окупаційних адміністрацій, представниками державних медіа-ресурсів країни-агресора, та легітимізації власного імені в інформаційному просторі серед аудиторії з числа родичів військовополонених Збройних Сил України, факт здачі в полон і, в подальшому, звільнення без процедури обміну свого чоловіка ОСОБА_9 .

Зокрема, у липні 2022 року, точної дати і часу слідством не встановлено, перебуваючи на тимчасово окупованій території, для реалізації власного злочинного умислу направленого на здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованих на підтримку держави-агресора, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальних мереж та телеграм-каналів щодо можливості поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» на постійній основі серед невизначеного кола осіб, створила особистий телеграм- канал « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання ІНФОРМАЦІЯ_4 та профіль « ОСОБА_10 » у соціальній мережі «Інстраграм» (посилання ІНФОРМАЦІЯ_8 ).

Використовуючи названі Інтернет-ресурси ОСОБА_6 регулярно публікує власні виступи та інтерв`ю державним телеканалам Російської Федерації, а також відеоматеріали підконтрольних країні-агресору ЗМІ, активно поширюючи об`єднані спільним дискурсом, наративом і тематично, заклики до зміни меж території та державного кордону України, відмови військовополонених від власних національно-патріотичних поглядів, статусу громадян України та набуття статусу громадян країни-агресора Російської Федерації, підтримки дій та рішень країни агресора на фоні дискредитації Української Армії та керівництва держави.

24 квітня 2024 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковником юстиції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у відповідності до статті 277 КПК України, складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування (обрання) запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, обґрунтована.

Однак, вручити дане повідомлення ОСОБА_6 у день його складення, не представилось можливим, так як остання перебуває на території Російської Федерації у м. Москва та на виклики до слідчого та прокурора не з`являється.

Відповідно до частини першої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною восьмою статті 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Враховуючи зазначене вище, повідомлення про підозру ОСОБА_6 розміщено в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_6 викликалась до слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 на 29 квітня, 30 квітня та 01 травня 2024 року для отримання письмового повідомлення про підозру та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000030, шляхом розміщення повісток в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора

Проте, підозрювана до слідчого не з`явилась та поважність причин не повідомила.

Постановою слідчого від 13.05.2024 підозрювану ОСОБА_6 оголошено в державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Таким чином, органом досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває на території Російської Федерації у м. Москва, а також відвідує тимчасово окуповані території України, та остання переховується від органів досудового розслідування.

Наведене свідчить про те, що перебуваючи на волі підозрювана і в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані вище ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Абзацом 7 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території Російської Федерації у м. Москва, відвідує тимчасово окуповані території України, а також оголошена в міжнародний розшук слідчий суддя приходить до переконання про необхідність обрання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до частини четвертої статті 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення частини четвертої статті 197 КПК України, суд вважає за можливе та необхідне не зазначати строк дії даної ухвали.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого запобіжного заходу, а тому після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до неї обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя