В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Справа153/839/24

Провадження1-кп/153/52/24-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 22 квітня 2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Русава Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючий, неодружений, громадянин України, раніше не судимий, у скоєні злочину передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської

окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи на профілактичному обліку, як кривдник, за вчинення ним домашнього насильства, на шлях виправлення не став, умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, систематично, протягом тривалого часу, а саме з 13 квітня 2023 року по 22 квітня 2024 року вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, спільно проживає та являється її сином, яке виражається у заподіянні фізичного та психологічного насильства, словесних образах, принижені, залякуванні та спричиняє емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, психологічні страждання та розлади здоров`я у потерпілої.

Зокрема, 13 квітня 2023 року о 13:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_5 , а саме вимагав взяти кредит в сумі 24 000 гривень для його потреб, погрожував самогубством, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю. За вказане діяння відносно ОСОБА_3 складено протокол за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Ямпільського районного суду від 02.05.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Продовжуючи свої дії, спрямовані на вчинення насильства щодо ОСОБА_5 09 вересня 2023 року о 02.00 год. знаходячись по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_5 , а саме висловлювалася на її адресу нецензурними та образливими словами, наніс їй один удар кулаком в плече, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю. За вказане діяння відносно ОСОБА_3 складено протокол за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Ямпільського районного суду від 21.11.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та вжиті поліцією превентивні профілактичні заходи, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та 22 квітня 2024 року приблизно о 07.00 год. знаходячись по АДРЕСА_1 , знову вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_5 , а саме висловлювався у її адресу нецензурними та образливими словами, наніс їй два удари долонею правої руки по обличчю в ділянку лівого вуха та лівої щоки та правою ногою в ділянку коліна правої ноги потерпілої, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю та спричинив їй тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №23 від 22.04.2024 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої губи зліва з переходом на ліву щоку, крововиливу з боку слизової оболонки верхньої губи зліва, синця в ділянці верхньої третини правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, які могли виникнути від дії тупого/их, твердого/их/ предмета/ів/ з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 22.04.2024 року і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано фізичних та психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному та психологічному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційній залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд суворо не карати її сина ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 судовому засіданні щиро кається, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє, що більше скоювати злочинів не буде, просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспоруються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою усіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано правильно за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційній залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його соціальне становище, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, являється особою, яка раніше не судима, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити за ст.126-1 КК України - у виді громадських робіт на строк в межах санкції даної статті.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав передбачених ст.ст.176, 177 КПК України для його застосування - суд не вбачає.

Керуючись ст.126-1 КК України, ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачений ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1