Справа № 155/74/24 Провадження №11-сс/802/95/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

володільця майна ОСОБА_6 ,

представника володільця майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000023),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «AUDI A3» державний номерний знак НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_6 , з ключем запалювання; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «AUDI A3» державний номерний знак НОМЕР_1 СТР № НОМЕР_2 ; поліс АТ №5169428 виданий ПАТ «НАСК «Оранта» на ім`я ОСОБА_9 ; договір страхування АП №0547499, шляхом постановлення заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В поданій апеляційній скарзі представник володільця майна вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що слідчим не надано жодних доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину. Крім того, не надано доказів того, що вказаний транспортний засіб та речі здобуті злочинним шляхом, чи були об`єктом кримінального правопорушення або ж використовувались при вчиненні злочину. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, володільця майна та його представника, які апеляційну скаргу підтримували та просили скасувати накладений на майно арешт, пояснення слідчого, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2024 в період часу з 02 год. 20 хв. по 02 год. 36 хв. невідомі особи, шляхом розбиття склопакету пластикового вікна, проникли в приміщення ТОВ «Нова Пошта» відділення №1, яке розташоване за адресою: м. Берестечко, вул. Незалежності, 55, звідки таємно, в умовах військового стану здійснили крадіжку товарно-матеріальних цінностей, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

Встановлено і те, що в ході проведення санкціонованого обшуку 07.02.2024 за адресою: Львівська область, с. Лешнів, вул. Садова, 41, а саме: автомобіль марки «AUDI A3» державний номерний знак НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_6 , з ключем запалювання; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «AUDI A3» державний номерний знак НОМЕР_1 СТР № НОМЕР_2 ; поліс АТ №5169428 виданий ПАТ «НАСК «Оранта» на ім`я ОСОБА_9 ; договір страхування АП №0547499.

Проаналізувавши вищенаведені докази та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, на яке накладено арешт, дійсно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, так як відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягають арешту - з метою збереження речових доказів.

Таким чином, стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого СВ ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 07 лютого 2024 року вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.п.16,17).

Отже, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_6 не причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до приписів ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам закону.

Під час апеляційного розгляду слідчий пояснив, що арештований автомобіль підпадає під транспортний засіб, який використовувався для вчинення кримінального правопорушення. В кримінальному провадженні було призначено експертизу, яка має вирішити питання щодо ідентичності арештованого транспортного засобу, автомобілю, який зображений на камерах відеоспостереження.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно, прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: