Єдиний унікальний номер № 285/1812/24
Провадження № 1-кп/0285/487/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 285/1812/24 0001272) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України,-

встановив:

В провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

27 травня 2024 року надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розгляду, ухвалою слідчого судді від 28.02.2024 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено ухвалою суду від 15 квітня 2024 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується, однак судове слідство по даному провадженню не закінчено і потребує значного часу для розгляду.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час в судовому засіданні не допитані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Разом з тим, суд не може дійти висновку, що майновий стан, сімейні зв`язки, рід занять обвинуваченого виключає такий ризик як переховування від суду, оскільки доказів на наявність таких факторів ним та їх захисником не надано, відсутні такі докази і в матеріалах кримінального провадження.

Отже, продовження існування на даний час зазначених вище обставин у їх сукупності, та відсутність доказів на підтвердження факторів, які б свідчили про зменшення ризиків, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останнньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних на даний час умов. В зв`язку з чим, суд клопотання прокурора задовольняє та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ще на 60 днів, тобто до 25.07.2024 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 липня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Головуючий