ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/670/19 Номер провадження 11-кп/814/917/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000258 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 серпня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому 18.06.2020 вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1ч. 4 ст. 70 КК України, на 6 років позбавлення волі із конфіскацією 1/3 частини належного йому майна,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки майна ПАТ «Укртелеком» від 13.03.2019 та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Визнано ОСОБА_8 винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.06.2020 остаточно визначено 6 років 1 місяць позбавлення волі із конфіскацією частини належного йому майна.

Зараховано частково відбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.06.2020 у виді позбавлення волі з 18.05.2019 по 07.08.2023.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 08.08.2023.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Укртелеком» 751 грн. майнової шкоди.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

18.02.2019, близько 07 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля входу у підвал між 3 та 4 під?їздами буд. 43 по проспекту Героїв Дніпра у м. Горішні Плавні, виявив рюкзак з грошовими коштами у сумі 400 грн., мобільним телефоном марки «Nokia 206» та таємно, повторно, з корисливим мотивом, викрав його, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.

Далі 24.03.2019, близько 16 год. 46 хв., ОСОБА_8 , таємно, повторно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу до оглядового колодязя №170 біля буд. 2 по проспекту Героїв Дніпра в м. Горішні Плані, вчинив замах на таємне викрадення кабелю лінії зв?язку, що належав ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 751 грн., перерізавши його та витягнувши із колодязя.

Однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 був виявлений працівниками поліції, які приїхали у зв?язку із подачею сигналу сигналізацією.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та ухвалити рішення, яким зменшити розмір призначеного йому покарання, та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення у зв?язку із його наміром вступити до лав ЗСУ.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що стороною обвинувачення не надано доказів, які підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Просить при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій є правильним і ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_9 повністю визнав.

Надані показання обвинувачений підтвердив і під час проведення слідчого експерименту 26.04.2019.

Крім того, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який підтвердив факт крадіжки його майна, показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що ОСОБА_8 пропонував йому закласти до ломбарду викрадене обвинуваченим майно.

Відповідно до інформації наданої ломбардом Повне товариство «Діамантовий дім», до ломбарду звертався ОСОБА_10 , який заклав викрадений телефон, що підтверджується договором між ПТ «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» та ОСОБА_10 про заставу мобільного телефону.

Вказані докази є логічними та узгоджуються між собою.

Винуватість ОСОБА_8 за епізодом крадіжки від 24.03.2019 підтверджується показаннями свідків, які повідомили, що є працівниками поліції та виїхали на місце події та під час проведення слідчого експерименту від 26.04.2019 ОСОБА_8 показав, яким чином викрав кабелі ПАТ «Укртелеком», викликом з приводу крадіжки кабелю. На місці свідки вказали, у якому напрямку втекла особа, що вчинила крадіжку. Після цього вони наздогнали ОСОБА_8 , у якого з собою були мішки з кабелем.

Відповідно до протоколу огляду від 24.03.2019 та заяви про добровільну видачу майна ОСОБА_8 видав 2 мішки з кабелем та рюкзак з плоскогубцями і сікачем. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що бачили поряд з місцем крадіжки ОСОБА_8 з мішками, у яких знаходився кабель.

Вказані докази є логічними, належними та допустимими і узгоджуються між собою.

Враховуючи зазначені докази, суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення кримінальних правопорушень є безпідставними.

Тому, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше судимий, у тому числі за злочини проти власності, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря - психіатра; обставину, яка пом`якшує покарання, а саме, активне сприяння розкриттю злочину по епізоду викрадення майна у ОСОБА_9 відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим, наведені обвинуваченим у апеляційній скарзі доводи та обставини, на думку колегії суддів у цьому випадку не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому підстави для пом`якшення покарання відсутні.

Водночас місцевий суд правильно вирішив застосувати при призначенні покарання ч. 4 ст. 70 КК України, використавши принцип часткового складання покарань за цим вироком та вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.06.2020.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання, розмір якого визначено в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, із застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування положень ст. 69 чи ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4