Справа№ 953/4000/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 02.01.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на утриманні непрацездатних осіб не має, не є інвалідом, працює продавцем ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничі», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2023, приблизно о 03.00, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, діючи таємно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України ОСОБА_5 № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовжений, в тому числі Указом Президента України ОСОБА_5 №734/2023 від 06.11.2023, через незачинені двері незаконно проникла до квартири АДРЕСА_3 , і скориставшись тим, що мешканці квартири сплять, і що її дії є непомітними для інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, взяла з бильця дивану, на якому спала потерпіла ОСОБА_6 , в кімнаті квартири мобільний телефон НОМЕР_1 імеі: НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_6 , вартість якого складає 821,67 грн. Після чого, ОСОБА_4 покинула приміщення вищевказаної квартири із викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 24.11.1970 матеріальну шкоду на суму 821,67 грн.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраданні чужого майна (крадіжки), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію, не оспорює. Пояснила, що дійсно 03.11.2023, приблизно о 03.00, точний час не пам`ятає, вона проникла через відчиненні двері квартири АДРЕСА_3 , де викрала мобільний телефон , за обставин, викладених вище у даному вироку. Під час вчинення крадіжки мешканці квартири спали.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином. Надала суду письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що потерпіла прохає суд здійснити судовий розгляд даного кримінального провадження без її участі, проти розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечує, цивільний позов заявляти не бажає.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особу, оскільки показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в пред`явленому їй обвинуваченні та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, працює продавцем ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничі», не є інвалідом, розлучена, має на утриманні двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні непрацездатних осіб не має.

Згідно даними досудової доповіді Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вбачається, що ОСОБА_4 офіційно працює, живе за рахунок власних коштів та допомоги співмешканця. Кошти використовує раціонально (тільки на соціальні потреби, сплату комунальних послуг, побут та харчування). Справляє враження не конфліктної людини. У обвинуваченої відсутні психічні розлади або хвороби, відсутні явні прояви неадекватної поведінки, ознаки нервового збудження, самооцінка адекватна. Підтримує родинний зв`язок з родиною, колишнім чоловіком, донькою та сином, які мешкають окремо, переймається за їхню долю. За інформацією про особу з Харківського РУП №1 ГУ НІІ в Харківській області, за місцем мешкання зарекомендувала себе з нейтрального боку. Зі слів сусідів громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає. Обвинувачена усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, дані протиправні дії не є нормою її життя. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Дослідження інформації, що характеризує особу за місце проживання/навчання/роботи, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною п.2, ч.3, п.4 ч. 3 статті 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченій суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вид, суспільну небезпечність та наслідки, вищезазначені дані щодо особи обвинуваченої, яка є особою середнього віку, має стійкі соціальні зв`язки, на її утриманні перебуває одна неповнолітні та одна малолітня дитина, офіційно працевлаштована, раніше не судима, її поведінку до вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Указані відомості дають підстави для призначення покарання обвинуваченій в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але із застосування положень ст.75 КК України, оскільки суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченою, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави.

Речові докази відсутні.

В межах розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.02.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, строком до 12.04.2024, який надалі не продовжувався. ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Запобіжні заходи під час судового розгляду даного кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 11.06.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати: за проведення судової товарознавчої експертизи №837 від 08.02.2024 в розмірі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 92 копійки; за проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-24/1915-Д від 25.01.2024 в розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1