Провадження №11-кп/801/813/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 03.06.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бокіно Тамбовського району російської федерації, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи без громадянства, з середньою освітою, неодруженого, без зареєстрованого місця проживання, до засудження непрацюючого, раніше судимого:

- вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.06.2006 року за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.2, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2, 3 ст. 289, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.12.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року змінити.

Включити до вироку посилання на обставину, що пом`якшує покарання з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Призначити ОСОБА_7 міру покарання у виді позбавлення волі на строк передбачений санкцією ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року змінити, включити до вироку посилання на обставину, що пом`якшує покарання з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, а саме невідбутої частини покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.12.2021, більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді довічного позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.12.2021 по день ухвалення даного вироку.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня ухвалення даного вироку - 16.04.2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 28 526 (двадцять вісім тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 14 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 року, на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 03.06.2022 року, а саме: молоток з нашаруванням речовини бурого кольору, моток плівки з нашаруванням речовини бурого кольору, мокасини з нашаруванням речовини бурого кольору, куртку зі слідами речовини бурого кольору із роздягальні, змив речовини бурого кольору з поверхні столу, змив речовини бурого кольору з поверхні лівої ніжки металевого столу, фрагмент плівки зі слідами речовини бурого кольору, куртку з голови трупа, змив речовини бурого кольору біля умивальника, змив речовини бурого кольору з пластикової ємності скасовано.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2022 року, на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 03.06.2022 року, а саме: штани сірого кольору, на яких наявні плями речовини бурого кольору, футболку сіру із жовтими смугами із нашаруванням речовини бурого кольору, шапку чорно-сірого кольору, в`язану жилетку чорного кольору з металевими застібками скасовано.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2022 року, на майно, вилучене під час проведення огляду трупа ОСОБА_9 , а саме: футболку чорного кольору, джинси синього кольору, плавки сірого кольору, шкарпетки сірого кольору, зрізи нігтів з рук скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

З вироку суду вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

03.06.2022 приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 , будучи особою раніше судимою за умисне вбивство перебував в приміщенні кузні (бригади № 9) за місцем відбування покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , разом із засудженим ОСОБА_9 , де між ними виникла словесна суперечка на побутовому ґрунті. Під час суперечки ОСОБА_9 наблизився до ОСОБА_7 та, схопивши його рукою за шию, притиснув до стіни, після чого в ОСОБА_7 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому.

З цією метою ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, взяв до рук молоток, який знаходився на столі, та наніс ним не менше 4 ударів в область голови ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 помер на місці події.

Відповідно до висновку експерта № 401 від 30.06.2022, при судово - медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено відкриту черепно-мозкову травму: рани (4) на волосяній частині голови в лівій скронево-тім`яно-потиличній ділянці, розрив лівої вушної мушлі, численні вдавлені переломи кісток склепіння черепа зліва, переломи основи черепа, травматичне руйнування лівої скроневої долі, субарахноїдальні крововиливи з проривом в шлуночки мозку, внутрішньо мозкові крововиливи. Вказана травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, виникла від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, з не менш як 5 прикладеннями сили в ліву бокову частину голови, незадовго до настання смерті, та знаходиться з нею в причинному зв`язку. Також при експертизі трупа виявлено садно та рана в ділянці правої брови, рана в тім`яній ділянці справа, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупих твердих предметів безпосередньо перед настанням смерті та в причинному зв`язку з нею не знаходяться. Смерть ОСОБА_9 настала 03.06.2022 внаслідок відкритої черепно-мозкової травми в короткий проміжок часу після спричинення черепно-мозкової травми, який може вимірюватися хвилинами. Після спричинення черепно-мозкової травми можливість ОСОБА_9 здійснювати активні фізичні дії малоймовірна. При експертизі трупа ОСОБА_9 не виявлено тілесних ушкоджень, характерних по локалізації для боротьби чи самозахисту.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що судом не враховано пом`якшуючі обставини, такі як з`явлення зі зізнанням, щире каяття та сприяння встановленню істини по справі.

Обвинувачений ОСОБА_7 повідомив адміністрацію установи про вчинений ним злочин, встановити обставини вчинення кримінального правопорушення стало можливим лише через надання обвинуваченим ОСОБА_7 зізнавальних показань та проведення з ним слідчого експерименту.

Крім того судом не була належним чином враховано особа ОСОБА_9 , який спровокував конфлікт з ОСОБА_7 та застосовував відносно обвинуваченого фізичне насильство.

З огляду на обставини, що пом`якшують покарання (повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, захист вважає, що ці обставини, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та свідчать про те,що призначене судом покарання є несправедливим та таким, що підлягає зміні.

Суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.

За таких обставин, вирок Вінницького міського суду Вінницької області підлягає зміні в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, та останньому необхідно призначити покарання, у виді позбавлення волі на строк визначений санкцією статті КК України.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 мотивовано тим, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області підлягає зміні в частині призначення покарання, оскільки призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисника, обвинуваченого, захисника ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задоволити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, просив задоволити також його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг захисника, обвинуваченого, суд вважає, що апеляційні скарги захисника, обвинуваченого підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В ідповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. ст. 370, 374 КПК України та в межах пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_7 , який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини, за місцем відбування покарання характеризується задовільно, відсутність обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання та згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

Положеннями ст. 64 КК України передбачено, що довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Застосування довічного позбавлення волі як виду і розміру призначеного покарання має бути належним чином мотивоване у вироку з посиланням на встановлені обставини вчиненого злочину і дані, які характеризують особу.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_7 покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі, суд першої інстанції не навів переконливих мотивів до застосування такого покарання.

Так, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 найсуворішу міру покарання, вказав на те, що виправлення винного при застосуванні навіть максимальної межі строкового покарання неможливо через його суспільну небезпечність як особи, яка позбавила життя особи.

Разом з тим, це є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України як умисного вбивства, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, і на думку колегії суддів апеляційного суду, не може бути безумовною підставою для призначення покарання у виді довічного позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 викладають доводи, щодо наявності підстав для призначення відносно ОСОБА_7 менш суворого покарання, оскільки вважають покарання, призначене судом першої інстанції таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого через суворість.

Виходячи із встановлених обставин вчиненого злочину і даних, які характеризують особу ОСОБА_7 , призначене покарання у виді довічного позбавлення волі, на думку колегії суддів апеляційного суду, є занадто суворим.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м"якість або через суворість.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р.«Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням прийнятого рішення в процесуальному документі суду, тощо.

Заслуговують на увагу посилання сторони захисту на те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не було враховано помякшуючі обставини такі як з`явлення зі зізнанням, щире каяття та сприяння встановленню істини по справі

Статтею 66 КК визначено, що обставинами які пом`якшують покарання, визнаються, зокрема: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Оскільки законодавець у кримінальному законі виділив суть кожної обставини окремо, що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема викладеною в постанові від 07 листопада 2018 року (справа № 297/562/17), згідно якої щире каяття як таке, характеризує суб?єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася, та те, що при наявності щирого каяття особи не обов?язковим має бути активне сприяння у розкритті злочину, а активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом?якшує покарання п. 1 ч. 1 ст. 66 КК.

Тобто, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК обставини, що пом?якшують покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_7 повідомив адміністрацію установи про вчинений ним злочин, що підтверджується показами свідка ОСОБА_10 , який пояснював, що 03.06.2022 року перебував на чергуванні, під час обходу робочої зони приблизно о 12 год. 00 хв. до нього підійшов засуджений ОСОБА_7 та повідомив, що вчинив вбивство засудженого ОСОБА_9 в кузні.

Крім того, встановити обставини вчинення кримінального правопорушення стало можливим лише через надання обвинуваченим ОСОБА_7 зізнавальних показань та проведення з ним слідчого експерименту, що підтверджується протоколом слідчого експерименту від 03.06.2022 року з відеозаписом до нього, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 в присутності захисника, понятих, спеціаліста вказав на місце, час та обставини події, яка відбулася у ранковий час 03.06.2022 в приміщенні для роботи Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», що свідчить про сприяння розкриттю злочину.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 висловив жаль з приводу вчиненого злочину, засуджував вчинений злочин, щиро каявся.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що судом в посткримінальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено саме наявність щирого каяття, як обставини, що пом?якшує покарання.

Крім того, як вбачається з журналу судового засідання Вінницького міського суду від 15.04.2024 року прокурор під час виступу у судових дебатах просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 14 років 6 днів позбавлення волі.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінки, обставин, які суд апеляційної інстанції вважає за доцільне врахувати, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, що пом`якшують покарання, обставин вчинення кримінального правопорушення покарання у виді 15 років позбавлення волі відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним та достатнім для обвинуваченого, сприятиме досягненню основної мети покарання виправленню та перевихованню ОСОБА_7 та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Підставою зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно ч. 2 ст.409 КПК України є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 414, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги захисника, обвинуваченого задоволити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2024 року щодо ОСОБА_7 за п.13 ч.2 ст.115 КК України змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 за п.13 ч.2 ст. 115 КК України покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, а саме невідбутої частини покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.12.2021 року більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.12.2021 року по день ухвалення вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4