05 червня 2024 року Єдиний унікальний № 501/2121/24 Провадження № 1-кп/501/206/24

ВИРОК

Іменем України

05 червня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2

номер справи 501/2121/24 номер провадження 1-кп/501/206/24

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових рослідувань

№ 0000362 від 16 квітня 2024 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, маючий середню освіту, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого (ВКЗ) ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.

Стислий зміст обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , 16 квітня 2024 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи поблизу агентства нерухомості «АТЛАНТА», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітив спортивний двопідвісний велосипед чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , який залишив біля вказаного агентства потерпілий ОСОБА_6 , впевнившись у відсутності власника велосипеду або сторонніх осіб, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який діє з 24 лютого 2022 року в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (в останнє дію якого продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX, який затверджений Законом України від 13 лютого 2024 року № 3564-IX), підійшов до велосипеду та шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний велосипед , вартістю 4066 гривень 67 копійок,

Після чого з викраденим майном із місця скоєння злочину зник, розпорядившись велосипедом на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

17 травня 2024 року до суду надісланий обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Одночасно з обвинувальним актом, до суду надіслана угода про визнання винуватості укладена прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали укладання угоди, ознайомлені з її наслідками щодо укладання та невиконання, прохали її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Не заперечує проти укладання та визнання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила передбачені ст. 469 Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185, Кримінального кодексу України.

Сторона обвинувачення зазначає обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.Крім того, даною угодою сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи в судовому порядку питання про можливість затвердження даної угоди то, суд виходить з наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно положень ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України

у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.

У відповідності до ч. 4 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб,організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просить вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, Кримінального кодексу України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжкими кримінальними правопорушеннями.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 п. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Висновок суду.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, враховуючи, особисті дані ОСОБА_3 , те що він раніше не судимий , сторони погоджуються на узгоджене покарання .

Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальеі правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185, Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за яким належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, із застосуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, та з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Судові витрати по справі відсутні. Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує, відповідно до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 373, 374, 376, 473 -476 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 травня 2024 року, що була укладена між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони у кримінальному провадженні № 1-кп/501/206/24, (501/2121/24).

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 5 років (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком на 2 (два) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

? періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

? повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: велосипед чорного кольору номер рами НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_6 - вважати йому повернутим.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 Кримінально-процесуального кодексу України до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий