Справа № 713/1423/24
Провадження №1-кс/713/234/24
УХВАЛА

іменем України

02.05.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № №0000221 від 23.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК У країни , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000221 від 23.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК У країни.

У клопотанні вказує, що 23.04.2024 року близько 15 год. 30 хв. в с. Усть-Путила Вижницького району Чернівецької області на автомобільній дорозі Т-2601 на 97+950 км. водій гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з сторони с.Дихтинець в сторону с. Мариничі Вижницького району Чернівецької області , допустив наїзд на малолітнього гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. с. УстьПутила, який раптово вибіг на проїжджу частину дороги з обочини. В наслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

23.04.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_1 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 30.12.2020 року), а фактичним користувачем та володільцем на момент ДТП є громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_2 під час огляду було оглянуто та вилучено.

24.04.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний по даному кримінальному провадженню речовим доказом та поміщено на тимчасове зберігання на територію ВП АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність в проведенні ряду експертних досліджень для проведення яких необхідний транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 .

Просив накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП перебував у власності громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_1 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 30.12.2020 року), а фактичним користувачем та володільцем на момент ДТП був громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_2 ,, який на даний час знаходиться на тимчасовому зберіганні на території ВП АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , як тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном з метою проведення експертних досліджень.

В судове засідання прокурор не з`явився, до початку судового засідання надав заяву, про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_4 в адресованій суду заяві просить клопотання розглянути у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують свої доводи, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 23.04.2024 року до ЄРДР за №0000221 внесено відомості про кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст.286 ч.1 КК України.

З копії витягу з кримінального провадження, вбачається, що 23.04.2024 року близько 15 год. 30 хв. в с. Усть-Путила Вижницького району Чернівецької області на автомобільній дорозі Т-2601 на 97+950 км. водій гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з сторони с.Дихтинець в сторону с. Мариничі Вижницького району Чернівецької області , допустив наїзд на малолітнього гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. с. УстьПутила, який раптово вибіг на проїжджу частину дороги з обочини. В наслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

23.04.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , під час огляду було оглянуто та вилучено.

24.04.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний по даному кримінальному провадженню речовим доказом та поміщено на тимчасове зберігання на територію ВП АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 30.12.2020 року , автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_1 , фактичним користувачем та володільцем на момент ДТП є громадянин ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід прийти до висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені транспортні засоби, можуть бути доказами у кримінальному провадженні та відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Слідчим доведено, що незастосування арешту майна може призвести до їх приховування чи відчуження, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано строки звернення із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, вважаю наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме, автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном з метою проведення експертних досліджень та збереження даного транспортного засобу.

За наведених вище обставин та норм КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № №0000221 від 23.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК У країни , задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП перебував у власності громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_1 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 30.12.2020 року), а фактичним користувачем та володільцем на момент ДТП був громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_2 , який на даний час знаходиться на тимчасовому зберіганні на території ВП АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , як тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном з метою проведення експертних досліджень.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7