Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8860/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/419/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
09 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника - адвоката ОСОБА_7 ,
заставодавця ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали провадження №295/8860/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18.06.2024,
Адвокатом ОСОБА_7 подано до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді, як незаконну, а своїм рішенням задовольнити клопотання заставодавця ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження (які надійшли до апеляційного суду після відкриття апеляційного провадження) позицію учасників провадження, перевіривши матеріали провадження №295/8860/24, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.
Так, ч.1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції, має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно із ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в ст.309 цього кодексу, якою визначено виключний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
При цьому, оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про повернення застави передбачена кримінальним процесуальним законом (ст.182 КПК України), проте у відповідності до положень ст.309 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_7 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, що є підставою для закриття відкритого апеляційного провадження.
Керуючись ст.ст.404 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді :