Справа № 727/1101/24
Провадження № 1-кп/727/196/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника в інтересах обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 2,3 в м. Чернівці кримінальне провадження за №0000969 від 17.03.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми Сумської області, без постійного місця проживання і реєстрації, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, в останнє - 28.01.2014 Ковпаковським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців; - 23.03.2018 Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений на покарання на строк 3 роки позбавлення волі, 04.12.2020 звільнений із Синельниківської виправної колонії №94 по відбуттю покарання; - 12.10.2023 направлений обвинувальний акт до Голосіївського районного суду м. Києва за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України також обвинувальний акт скеровано до Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч. 4 ст. 185 КК України, - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 16.03.2023, близько 11:30 год., перебуваючи в кафе «Steinbarg Gallery & Cafe», яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Університетська, 11, в якості відвідувач, в умовах воєнного стану, який введено згідно указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів, повторно, маючи на меті особисте збагачення, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно, діючи умисно, таємно із столу викрав жіночу сумку чорного кольору вартістю 500 гривень, в середині якої знаходились: паспорт громадянина України та посвідчення водія видані на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на транспортний засіб «Mersedez Benz Vito» державний номерний знак « НОМЕР_1 », гаманець синього кольору, вартість якого становить 300 гривень, 100 доларів США, що згідно валютного курсу Національного банку України станом на 16.03.2023 становило 3656 гривень 86 копійок та 50 євро, що згідно валютного курсу Національного банку України ланом на 16.03.2023 становило 1930 гривень 92 копійки, належні ОСОБА_6 ; аісля чого, обвинувачений, з метою приховання своїх протиправних дій з місця вчинення злочину пішов, викраденим розпорядилася на свій власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6387 гривень 78 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в інкремуємого йому злочину, вчиненому під час військового стану в Україні; щиро розкаявся, та просив його суворо не карати, застосувавши при призначенні покарання вимоги ст. 69 КК України.

У наданих суду показаннях, обвинувачений підтвердив вчинення ним 16.03.2023р, близько 11:30 год., жіночої сумки чорного кольору у якій знаходилися документи на ім`я ОСОБА_6 , - паспорт громадянина України, технічний паспорт на транспортний засіб та гаманець в якому були гроші - 100 доларів та 50 євро; зазначив, що гроші він забрав собі; а сумочку з документами викинув та кошти витратив на власні потереби, придбав спиртне.

Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначених злочинів з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює усіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей про судові витрати та заходи забезпечення кримінального провадження, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Потерпіла в судове засідання не з"явилася суду скерувала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Учасники процесу не аперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілої (ст. 325 КК України).

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції. Суд дотримуючись вимог статей 10, 22 КПК України, створив необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що кваліфікуючи ознаки, передбачені конкретними видами злочинів, за своїм змістом та значенням пов`язані з положеннями Загальної частини КК, які визначають обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання та незалежно від того, чи відіграє певна сукупність обставин роль пом`якшуючої чи обтяжуючої обставини, що впливає на покарання, або роль кваліфікуючої ознаки злочину, сутність цієї сукупності обставин не змінюється. Судом установлено, що учасниками процесу, а саме стороною захисту кваліфікація вчинених обвинуваченим дій та кваліфікуючі ознаки не оспорюються.

Призначаючи вид та міру покарання, ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; офіційно не працює, не перебуває на обліку, як у лікаря психіатра, так і лікаря нарколога за місцем проживання; раніше неодноразово притягувався за аналогічні злочини до кримінальної відповідальності, про що свідчить досліджена довідка ВІТ ГУНП у Чернівецькій області та вироки судів;

Окрім наведеного, встановлено, що ОСОБА_4 не має постійного зареєстрованого місця проживання, є особою, яка хворіє, що вбачається з висновку судового - психіатричного експерта №33 від 09.01.2024 року, згідно якого, ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, в нього є ознаки психічного розладу у формі розладів особистості та поведінки; за своїм психічним станом, ОСОБА_4 здатен усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.кр.пр. 80;81,91-96,100-107, 125-127).

Згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує також визнання ним вини у вчиненні наведеного вище злочину, відсутність претензій з боку потерпілої; цивільного позову по справі не заявлено і те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого тяжкі наслідки не наступили.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, - відсутні.

Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що кримінальне правопорушення він вчинив внаслідок збігу тяжких матеріальних обставин, оскільки одразу ж після викрадення грошових коштів, як вбачається з показів обвинуваченого, ОСОБА_4 придбав спиртні напої та вжив їх, внаслідок чого був госпіталізований до Чернівецького наркологічного диспансеру з гострим алкогольним отруєнням, шкідливим для його здоров`я.

Вказане виключає і доводи обвинуваченого щодо наявності в нього такого захворювання як гепатит. При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення вчинив за наявності в нього не знятої і не погашеної судимості, а також будь - яких медичних висновків, медичних документів відносно наявності в ОСОБА_4 вказаного захворювання, останнім та в його інтересах захисника, надано не було. При з`ясованих в ході розгляду справи, ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, на обліку в жодному з медичних закладів не перебуває, в м. Чернівцях і Чернівецькій області житла не має, не має постійного зареєстрованого місця проживання, відносно ОСОБА_4 на розгляді перебуває ряд обвинувальних актів за вчинення аналогічних злочинів, а саме в Голосівському районному суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України та Першотравневому районному суду м. Чернівці за ч. 4 ст. 185 КК України, де відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також, судом установлено, (з показів обвинуваченого), що ОСОБА_4 обвинувачується і в самовільному залишенні військової частини, будучи мобілізованим до ЗСУ.

Зважаючи на всі зазначені вище обставини, ретельно проаналізувавши поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, приймаючи до уваги його щире каяття, відсутність тяжких наслідків від злочину, його вік, зваживши усі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що зазначені вище обставини пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання в межах мінімальної санкції ст. 185 ч.4 КК України

Водночас, вирішуючи питання про вид покарання судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільного позову потерпілою, не заявлено. Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не застосовувався та клопотань прокурора про обрання до вступу вироку в законну силу обвинуваченому запобіжний захід заявлено не було. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, не застосовувати. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня його фактичного затримання

Речові докази, зокрема: - за постановами слідчого від 25.03.2023 р. та від 27.03.2023; від 23.03.2023р. ДВД - Р диски з відеозаписами (а.с. крр.31,32; 45,46; 77-78)) - залишити в матеріалах кримінального провадження; - за постановою слідчого від 22.03.2023р - куртку чорного кольору, шапку сірого кольору, взяття чорного кольору, джинсові штани темно - синього кольору належні обвинуваченому ОСОБА_4 - повернути останньому за належністю (а.с. кр пр.. 52).

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376 КПК України.

Вирок складений і підписаний в нарадчій кімнаті 26.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1