ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/79/24 Справа № 699/351/24 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валява Городищенського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника слідчого відділення ВП № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погоджене прокурором Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 року.

Просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з моменту доставлення до суду, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без можливості внесення застави.

У разі обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, просив визначити її в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805200,00 грн. та покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2024 року клопотання задоволено частково.

Обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, утримуючи його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить 30 днів та обчислюється з дати постановлення ухвали, тобто з 21.02.2024 року. Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 21.03.2024 року о 23 год. 59 хв.

Одночасно визначено запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначено у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 62560,00 грн.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:

- без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, визначених постановою слідчого або прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави встановити у 60 днів та обчислювати з дати внесення застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, передбачені частинами 8-11 ст. 182 КПК України.

Додатково повідомити Черкаську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону та відповідне регіональне відділення ДБР про можливий факт вчинення кримінального правопорушення керівництвом військового формування.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке вчинено під час дії воєнного стану, суд дійшов висновку про доведеність прокурором у судовому засіданні, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, отже наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

При цьому суд вважає достатнім 30-денний строк тримання підозрюваного під вартою.

Також, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного в даному кримінальному провадженні слід одночасно визначити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання останнім обов`язків, визначених КПК України. Відповідно до положень КПК України розмір застави слід визначити у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, строком на 60 діб без можливості внесення застави.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що відповідно до ст. 178 КПК України обставини, які необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , та які не враховані слідчим суддею це: кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, згідно ст.. 12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, злочин вчинено відносно рідної баби похилого віку.

Також, судом не враховано, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів пов`язаних із домашнім насильством.

Крім того, судом при обранні 30-ти денного строку тримання під вартою не враховано складність кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, великої кількості експертиз.

Також, судом при обранні запобіжного заходу не враховано п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та обрав мінімальний розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, судом обрана застава не співмірна вчиненому злочину, а також судом не взято до уваги, що злочин вчинено не тільки з насильством, а також пов`язаний з позбавленням життя та домашнім насильством над особою похилого віку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який просив скасувати ухвалу слідчого судді, думку захисника підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінального процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що слідчий та прокурор при розгляді справи довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2024 за № 0000067.

У межах цього провадження ОСОБА_8 20.02.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

20.02.2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення підтверджується доказами, які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.

В судовому засідання прокурор пояснив, що застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 необхідне для запобігання ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду та ризику незаконно впливати на свідків.

Крім того, слідчим суддею при обранні 30-ти денного строку тримання під вартою не враховано складність кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, великої кількості експертиз.

Також, судом при обранні запобіжного заходу не враховано п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та обрав мінімальний розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, саме тримання під вартою строком на 60 діб без внесення застави, буде достатнім запобіжним заходом для анулювання ризиків зазначених в клопотанні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що 30-денний строк тримання підозрюваного під вартою, буде достатнім, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Керуючись положеннями КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя визначив заставу у даному кримінальному провадженні, як альтернативний запобіжний захід.

Що стосується оцінки визначеного слідчим суддею розміру застави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд враховує наступні положення кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 4-5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Межі розміру застави залежать, зокрема, і від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. При цьому, сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави і прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).

Суд не в праві визначити розмір застави, який завідомо не може бути сплачений підозрюваним через його майновий стан.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Доводи прокурора, що слідчий суддя не врахував п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, є безпідставними, оскільки суд дослідивши обставин кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, прийшов до висновку, що у даному кримінальному провадженні слід визначити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання останнім обов`язків, визначених КПК України. Відповідно до положень КПК України розмір застави слід визначити у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 діб із визначенням розміру застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3