20.06.24 Справа№469/929/24
1-кс/469/70/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2024 року смт.Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000058 від 14.06.2024 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 14.06.2024 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна на речові докази у кримінальному провадженні, і протоколом автоматичного визначення судді Березанського суду Миколаївської області від 18.06.2014 року вказане клопотання розподілене до розгляду слідчого судді ОСОБА_1 .

Заявлене клопотання обґрунтоване тим, що 14.06.2024 року до чергової частини ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_4 , про те, що 14.06.2024 приблизно о 04.50 годині в акваторії Тилігульського лиману, поблизу с. Анатолівка, Миколаївського (Березанського) району, Миколаївської області було виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за допомогою заборонених знарядь лову, здійснив незаконний вилов живих водних біоресурсів, а саме незаконно виловив 300 особин риби роду «бичок» та 53 особини риби роду глоси.

14.06.2024 року в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої на узбережжі АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: три капронові сітки, розмірами: вічко 20мм. кожна, дві пластмасові ємності сірого кольору, один надувний гумовий човен з веслами та насос до нього марки «GRIF», мопед двухколісний сірого кольору, біоресурси у вигляді риби, роду «бичок» в кількості 300 особин та риба роду «глоси» в кількості 53 особини..

Вищевказаних висновків можна дійти у зв`язку з тим, що диспозиція частини 1 статті 249 КК України незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, за допомогою трьох капронових сіток, розмірами: вічко 20мм. кожна, дві пластмасові ємності сірого кольору, один надувний гумовий човен з веслами та насос до нього марки «GRIF».

Враховуючи викладене, а також те, що виявлене та вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, використане як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та є доказом вчинення кримінального правопорушення, оскільки за допомогою вказаного автомобіля здійснювалось незаконне перевезення та зберігання зрізаних стовбурів дерев, зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, з метою збереження речових доказів, проведення у кримінальному провадженню необхідних судових експертиз, прокурор просить накласти арешт на майно, а саме на речові докази у кримінальному провадженні: три капронові сітки, розмірами: вічко 20мм. кожна, дві пластмасові ємності сірого кольору, один надувний гумовий човен з веслами та насос до нього марки «GRIF», мопед двухколісний сірого кольору, біоресурси у вигляді риби, роду «бичок» в кількості 300 особин та риба роду «глоси» в кількості 53 особини.

У судове засідання прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву від 14.06.2024 року, у якій просила розглянути клопотання без її участі та задовольнити його.

Особа, у якої було вилучено зазначене у клопотанні майно ОСОБА_5 на розгляд справи не з`явився.

Про місце, дату і час судового засідання у справі щодо розгляду клопотання прокурора ОСОБА_5 повідомлявся в телефонному режимі за номером, наявним у матеріалах клопотання, однак, всі виклики суду ОСОБА_5 залишені без відповіді.

Крім того, про місце, дату і час судового засідання у справі щодо розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно, учасники судового провадження повідомлялися шляхом оголошення, опублікованого на офіційному Веб-сайті Березанського районного суду Миколаївської області.

За таких обставин, з метою дотримання слідчим судом процесуальних строків, встановлених ч.1 ст.172, ч.6 ст.173 КПК України, клопотання прокурора було розглянуто за відсутності учасників кримінального провадження, оскільки неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України.

Ознайомившись зі змістом клопотання та дослідивши матеріали, яким воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За змістом п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Обставини, викладені у клопотанні, підтверджуються:

- витягом з ЄРДР від 14.06.2024 до чергової частини ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_4 , про те, що 14.06.2024 приблизно о 04.50 годині в акваторії Тилігульського лиману, поблизу с. Анатолівка, Миколаївського (Березанського) району, Миколаївської області було виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за допомогою заборонених знарядь лову, здійснив незаконний вилов живих водних біоресурсів, а саме незаконно виловив 300 особин риби роду «бичок» та 53 особини риби роду глоси (а.п.4).

- рапортом чергового відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 14.06.2024 року про отримання 14.06.2024 та реєстрацію заяви ЄО за №1517 від 14.06.2024 року як «Злочин проти довкілля» (а.п.5);

- Протоколом огляду місця події від 14.06.2024 року з фототаблицями за даними якого 14.06.2024 року слідчим присутності понятих проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої на узбережжі Тилігульського лиману, поблизу АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено три капронові сітки, розмірами: вічко 20мм. кожна, дві пластмасові ємності сірого кольору, один надувний гумовий човен з веслами та насос до нього марки «GRIF», мопед двухколісний сірого кольору, біоресурси у вигляді риби, роду «бичок» в кількості 300 особин та риба роду «глоси» в кількості 53 особини. (а.п.7-12, 13-16);

- Копією письмових пояснень ОСОБА_5 від 14.06.2024 року про обставини події, що мала місце 14.06.2024 року на узбережжі Тилігульського лиману, поблизу с.Анатолівка(а.п.29);

- Копією протоколів допиту свідків від 14.06.2024 року про обставини події, що мала місце 14.06.2024 року на узбережжі Тилігульського лиману, поблизу с. Анатолівка (а.п.23-24, 25-26, 27-28);

- копією постанови про визнання речовими доказами та вирішення питання про їх зберігання від 14.06.2024 року за даними якої три капронові сітки, розмірами: вічко 20мм. кожна, дві пластмасові ємності сірого кольору, один надувний гумовий човен з веслами та насос до нього марки «GRIF», мопед двухколісний сірого кольору, біоресурси у вигляді риби, роду «бичок» в кількості 300 особин та риба роду «глоси» в кількості 53 особини, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000058 від 14.06.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України (а.п.21-22).

Враховуючи обставини, що свідчать про існування на час розгляду клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у клопотанні, наявність підстав вважати, що зазначені у клопотанні предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні та їх відповідність критеріям ст.98 КПК України, виходячи з характеру кримінального правопорушення, необхідності проведення слідчих дій з зазначеним у клопотанні майном, приймаючи до уваги доводи заявника щодо необхідності арешту майна, вважаю клопотання в частині накладення арешту на три капронові сітки, розмірами: вічко 20мм. кожна, дві пластмасові ємності сірого кольору, один надувний гумовий човен з веслами та насос до нього марки «GRIF», біоресурси у вигляді риби, роду «бичок» в кількості 300 особин та риба роду «глоси» в кількості 53 особини, з метою забезпечення збереження речових доказів обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для накладеня арешту на мопед двухколісний сірого кольору, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За змістом п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у разі задоволення клопотання слідчого у повному обсязі, буде порушено баланс інтересів учасників судового провадження, наслідком чого буде мати місце невиправдане порушенням майнових прав та інтересів власника даного транспортного засобу.

Посилання прокурора на існування ризиків, що зазначене у клопотанні майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, зникнути, тощо, у випадку незастосування арешту, суд вважає безпідставними і не підтвердженими.

Крім того, зважаючи на характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, прокурором не обґрунтовано можливість використанням вказаного майна як доказу у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя також зважає на те, що риба є продукцією, яка піддається швидкому псуванню та потребує спеціальних умов зберігання.

Умови поводження з такими речовими доказами регулюються ч.6 статті 100 КПК України.

Враховуючи, що вилучену рибу оглянуто перераховано та сфотографовано при огляді місця події та в подальшому рибу передано під зберігальну розписку головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на відповідальне зберігання.

Власник та користувач майна не позбавлені права на звернення до слідчого судді у порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання Прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000058 від 14.06.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000058 від 14.06.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме:

- три капронові сітки, розмірами: вічко 20мм. кожна, дві пластмасові ємності сірого кольору, один надувний гумовий човен з веслами та насос до нього марки «GRIF», біоресурси у вигляді риби, роду «бичок» в кількості 300 особин та риба роду «глоси» в кількості 53 особини.

В іншій частині клопотання про накладення арешту відмовити, речовий доказ: мопед двухколісний сірого кольору повернути користувачеві ОСОБА_5 .

Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити заявнику та не пізніше наступного дня після її проголошення надіслати власникам майна, яким роз`яснити право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню заявником.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя: