ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 19.03.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Новоград-Волинський Житомирської області, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

потерпіла: ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_5

встановив:

05.01.2024 року ОСОБА_2 проходячи стажування без офіційного оформлення у салоні «Вікна Дім», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та спеціалізується на виготовленні та монтажі металопластикових вікон та дверей, під час спілкування у телефонному режимі з ОСОБА_4 прийняла від останньої замовлення на виготовлення та установку балконних вікон.

Далі, узгодивши із потерпілою всі умови, проте заздалегідь не маючи на меті виконувати вказане замовлення та вводячи останню в оману, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вказала ОСОБА_4 повну вартість за матеріал та монтаж у сумі 17931 грн., а також необхідність внесення передоплати за замовлення, зазначивши при цьому для переведення грошових коштів свій особистий картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

При цьому потерпіла ОСОБА_4 , будучі впевненою в доброчесності намірів ОСОБА_2 та розраховуючи на виконання свого замовлення, 12.01.2024 року, знаходячись в приміщенні ТЦ «Фонтанський», розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Семафорний, 4, двома транзакціями по 4965 грн. кожна зі свого карткового рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , передоплату в сумі 9930 грн.

В подальшому, ОСОБА_2 , досягнувши своєї протиправної мети та не виконавши замовлення ОСОБА_4 в повному обсязі, зняла з належного їй карткового рахунку № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 9930 грн., отримані від потерпілої, та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_4 , матеріальний збиток на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_2 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року №3342-ІХ (далі Закон №3342-ІХ), що набрав чинності з 28.03.2024 року, до абз. 2 ч. 1 ст. 190 КК України були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою доповнена покаранням у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років.

Частиною 2 ст.12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч.1 ст.190 КК України в редакції Закону №3342-ІХ передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

За таких підстав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , як на день його вчинення так і на день ухвалення вироку, є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

До обвинувального акта додана письмові заяви обвинуваченої ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_4 , якими вони погодились із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачена ОСОБА_2 також беззаперечно визнала свою винуватість.

Згідно з ч.1 ст.382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч.2 ст.382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останньої в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання нею винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання винної.

Разом із цим, при визначені виду покарання, суд враховує положення ст.ст. 4, 5 КК України та те, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченої до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року №3342-ІХ (далі Закон №3342-ІХ), та яким, у тому числі, доповнено покаранням у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Отже, приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 190 КК України, чинної на час вчинення діяння, суд вважає, що в даному випадку при вирішенні виду покарання, який призначається винній, слід застосувати санкцію ч. 1 ст. 190 КК України, яка була чинною на момент вчинення кримінального проступку.

Так, враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_2 необхідно для її виправлення та запобіганню нових злочинів призначити покарання у виді громадських робіт.

З урахуванням встановлених обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченій ОСОБА_2 необхідним для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді громадських робіт в мінімальних межах строку громадських робіт, передбаченого в санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання як громадські роботи в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначити більш суворі покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не затримувалась та під вартою не трималась, запобіжні заходи відносно неї не застосовувалися.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази: роздруковані у паперовому вигляді скріншоти переписки потерпілої з ОСОБА_2 , підтверджуючі факт замовлення потерпілою металопластикових вікон в кількості 15 одиниць; платіжні інструкції банку АТ КБ «ПриватБанк» від 12.01.2024 року, в кількості 2-х одиниць, надані потерпілою ОСОБА_4 та підтверджуючі факт перерахування останньою грошових коштів загальною сумою 9930 гривень, в кількості 2-х одиниць зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого вони були долучені.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- роздруковані у паперовому вигляді скріншоти переписки потерпілої з ОСОБА_2 , підтверджуючі факт замовлення потерпілою метало пластикових вікон в кількості 15 одиниць; платіжні інструкції банку АТ КБ «ПриватБанк» від 12.01.2024 року, в кількості 2-х одиниць, надані потерпілою ОСОБА_4 та підтверджуючі факт перерахування останньою грошових коштів загальною сумою 9930 гривень, в кількості 2-х одиниць, зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого вони були долучені.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження та негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

29.03.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/4509/24

Номер провадження № 1-кп/522/2058/24

Головуючий суддя ОСОБА_1