Справа № 145/1369/23
Провадження №11-кп/801/540/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 7 березня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Покутино Шаргородського району Вінницької області, громадянка України, з середньо - спеціальною освітою, не працює, пенсіонерка, заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей немає, мешканка АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з призначенням покарання у виді виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 ухвалено не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у тому, що вона 27 липня 2023 року близько 19 год. 30 хв., знаходячись за місцем свого проживання на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин вчинила сварку із ОСОБА_8 , яка в цей час перебувала на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_1 . Під час сварки ОСОБА_7 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю, підійшла до паркану у вигляді металевої сітки, що розмежовує їхні домогосподарства та, взявши із землі в праву руку шматок цегли, кинула його через паркан в голову ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта № 41 від 10 серпня 2023 року у ОСОБА_8 на час обстеження виявлено садно на долонній поверхні лівої кисті, яке належить до легких тілесних ушкоджень, а також закрита черепно - мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження відносно неї.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що в жодному медичному документі не зафіксовано, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та струсу головного мозку. Жодних видимих тілесних ушкоджень на голові у ОСОБА_8 не побачили і свідки. Препарати, придбані потерпілою у аптеці, жодного відношення до лікування черепно-мозкової травми не мають, що підтверджується висновком у вироку.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_7 , яка, не заперечуючи проти апеляційного розгляду кримінального провадження у відсутність її захисника, підтримала апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, обґрунтований та базується на досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Незважаючи на повне заперечення ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, її вина доведена доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Зокрема, вина ОСОБА_7 підтверджується в сукупності з показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та даними, що містяться в письмових документах.

Так, потерпіла ОСОБА_8 , будучи допитана в ході судового розгляду розповіла про конфлікт між нею та обвинуваченою, детально та послідовно пояснила, як обвинувачена попала камінням їй по голові та руці, внаслідок чого у неї був струс головного мозку, вона проходила лікування стаціонарно та амбулаторно.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що були очевидцями того, як обвинувачена взяла каміння із землі та кинула в бік потерпілої.

Зазначені показання узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000069;

-протоколом огляду предмета від 04 серпня 2023 року, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон модель iPhon 14 Pro MAX, версія iOS 16.6, номер телефону НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 . Корпус фіолетового кольору. Телефон на 1 SIM - карту: SIM - карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 , належний потерпілій ОСОБА_8 ; Постановою дізнавача від 04 серпня 2023 року магнітний носій - диск СД-Р ємністю 700 МВ з відеозаписом події, під час якої ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженню;

- висновком судово - медичної експертизи № 39 від 03 серпня 2023 року, відповідно до якого на момент обстеження у ОСОБА_8 виявлено садно по долонній поверхні лівої кисті, оскільки вона лікувалась та обстежувалась у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги, тому висловитись більш детально про характер тілесних ушкоджень у неї та ступінь їх тяжкості, експерт міг лише після закінчення лікування та представлення медичних документів;

- висновком додаткової судово - медичної експертизи № 41 від 09 серпня 2023 року.

В судовому засіданні суду першої інстанції також переглянуто відеозапис двох відео файлів із мобільного телефону, належного потерпілій, з якого видно та чути як обвинувачена ОСОБА_7 відбиває молотком шматки цегли з цегляного літнього душу та висловлює своє невдоволення. На відео тривалістю 24 секунди видно та чути, як обвинувачена ОСОБА_7 висловлюється нецензурною лайкою, неодноразово підбирає із землі біля літнього душу та кидає через металеву сітку в бік особи, яка знімає відео, шматки цегли. Востаннє кидає в притул. Відео раптово припиняється. На фото файлі видно руку зі слідами схожими на кров.

Доводи обвинуваченої в частині того, що у жодному медичному документі не зафіксовано, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та струсу головного мозку та жодних видимих тілесних ушкоджень на голові у ОСОБА_8 ні вона, ні свідки не побачили є безпідставними.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу доведення обвинувачення ОСОБА_7 висновок додаткової судово - медичної експертизи № 41 від 09 серпня 2023 року відповідно до якого експерт за медичними документами встановив, що ОСОБА_8 в період з 28 по 31 липня 2023 року включно знаходилась на обстеженні та лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. При обстеженні у ОСОБА_8 виявлено садно по долонній поверхні лівої кисті. За своїм характером таке тілесне ушкодження належить до легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно - мозкова травма у вигляді струсу головного мозку належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета (предметів) індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились, по давності вищевказані ушкодження могли виникнути 27 липня 2023 року.

Даний висновок експертизи піддавати сумніву у апеляційного суду підстав немає.

Таким чином, підтверджується факт нанесення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , що мав місце 27.07.2023.

Отже, аналізуючи всі зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного законодавства, а невизнання вини обвинуваченою є намагання її уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України кваліфіковані вірно.

При призначенні ОСОБА_7 покарання на виконання вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка раніше не судима, не працює, є пенсіонеркою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому призначення обвинуваченій найбільш м`якого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 125 КК України, у виді штрафу узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», є, на думку колегії суддів, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та вважати його надто суворим підстав немає.

Цивільний позов потерпілої судом першої інстанції був розглянутий з дотриманням вимог ст. 128, 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 7 березня 2024 року щодо неї - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4