Справа № 309/3603/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого,

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_6 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_6 обчислюється з моменту проголошення вироку, а саме 8 серпня 2023 року.

Речовий доказ по справі : медичну довідку серії ААЄ№ 934143 з відтиском круглої печатки ТОВ « Гуд-Док» та відмітками про придатність до керування транспортними засобами на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови дізнавача від 7 липня 2023 року, і яка знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області після вступу вироку в законну силу - ухвалено знищити.

Арешт, який накладений на медичну довідку серії ААЄ№ 934143 з відтиском круглої печатки ТОВ « Гуд-Док» та відмітками про придатність до керування транспортними засобами на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 10 липня 2023 року після вступу вироку в законну силу - ухвалено скасувати.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування оскаржуваного вироку суду в частині призначеного покарання та просить ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу, визначеного в межах санкції вказаної статті. Вважає оскаржуваний вирок суду неправильним, прийнятим передчасно з порушенням норм матеріального законодавства. Зазначає, що зазначене кримінальне правопорушення ним вчинено не було і це підтверджується відсутністю в матеріалах справи будь-якого належного і допустимого доказу, який би свідчив про вчинення ним кримінального проступку. Стверджує, що підписана ним заява про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, є нічим іншим як введення ОСОБА_6 в оману працівниками правоохоронного органу та захисником. На його думку, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, яке є найсуворішим із покарань, передбачених санкцією статті, за якою його визнано винуватим, не зазначив, чому менш суворий вид покарання буде недієвим та не забезпечить виправлення засудженого. Вважає, що суд першої інстанції не врахував пом`якшуючі обставини, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність судимостей, позитивна характеристика, є достатніми підставами для застосування менш суворої міри покарання не пов`язаної з обмеженням волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, жодні заяви чи клопотання не подавали.

Враховуючи наведене, та відсутність заперечень прокурора щодо розгляду справи за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності зазначених учасників судового процесу, участь яких у судовому засіданні не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу обвинуваченого, з огляду на безпідставність такої, зазначивши про законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, і не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно поданої апеляційної скарги обвинувачений не оскаржує призначене йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, однак вважає, що за ч. 1 ст. 358 КК України обвинуваченому призначено надто суворе покарання.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо призначеного останньому, зокрема, за ч. 1 ст. 358 КК України покарання, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання відповідає вимога ст. ст. 50, 65 КК України.

Так, при призначенні ОСОБА_6 покарання місцевим судом у повні мірі враховано ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які класифікуються як кримінальні проступки, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його роль у скоєних кримінальних правопорушеннях та поведінку до і після вчинення таких, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, призначено покарання у виді одного року обмеження волі, а за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, обвинуваченому ОСОБА_6 за вчиненні ним кримінальні правопорушення було призначено покарання у межах санкцій інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також у розмірі який не є максимальним для визначеного обвинуваченому виду покарання.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у межах санкцій цих статей, у повній мірі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів відсутні підстави вважати призначене ОСОБА_6 за оскаржуваним вироком покарання, явно несправедливим внаслідок суворості.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що підписана ним заява про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, є нічим іншим як введення його в оману працівниками правоохоронного органу та захисником, апеляційним судом до уваги не приймається, з огляду на таке.

Як зазначено вище, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у суді першої інстанції відбувся у спрощеному провадженні, можливість якого передбачена ст. 382 КПК України для розгляду обвинувачення у вчиненні кримінального проступку.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився на такий порядок розгляду і підписав, у присутності свого захисника ОСОБА_8 , заяву щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором відповідно до вимог ч.2 ст. 302 КПК України ОСОБА_6 у присутності захисника роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, прокурор впевнився у добровільності згоди ОСОБА_6 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що свідчить заява останнього, яка підписана ним в присутності захисника.

Особа, яка добровільно відмовилася користуватися певними правами, що надаються для захисту від обвинувачення, тим самим погоджується на обмеження, які закон передбачає для апеляційного оскарження вироку, постановленого за результатами спрощеного провадження.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 394 КПК, такий вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При цьому, в колегії суддів є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 розумів, які наслідки може потягнути за собою його згода на спрощений розгляд обвинувачення проти нього, і ця згода була не лише добровільною, але й усвідомленою.

Отже, висновки місцевого суду, викладені у вироку, щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання належним чином вмотивовані.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не містить правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку суду, а отже така визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Крім того, за наслідками апеляційного перегляду, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч.м4 ст. 358 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з момент її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді