ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/324/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 645/838/24 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000236 від 16.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, а саме - до 15.04.2024 року включно, визначено заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268400 гривень, при внесенні якої підозрюваний підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування або суду; повідомляти прокурора, суд про необхідність зміни свого місця проживання або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу органу досудового розслідування або суду. Не погодившись з зазначеною ухвалою, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотанні слідчого, обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що ані прокурором, ані слідчим не було доведено реальної можливості настання ризиків, не доведено неможливості застосування іншого запобіжного заходу. Підозрюваний має постійне місце проживання в м. Харкові, неофіційно підробляє на кількох роботах, за станом здоров`я є ВІЛ-інфікованим, потребує постійного медичного нагляду та отримання відповідних лікарських препаратів. Враховуючи наведено, визначений розмір застави в порушення вимог частини 4 статті 182 КПК України є завідомо непомірним для підозрюваного. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000236 від 16.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України. 16.02.2024 ОСОБА_8 було затримано в порядку статті 208 КПК України та 17.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків на даному етапі досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Стороною захисту обгрунтованість пред`явленої підозри не заперечується.

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Колегія суддів враховує тяжкість інкримінованого злочину, за вчинення якого, у випадку визнання ОСОБА_7 винуватим, може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; дані, що характеризують особу підозрюваного, який в силу статті 89 КК України судимості не має, 30.01.2024 стосовно ОСОБА_7 обвинувальний акт за частиною 2 статті 309 КК України направлений до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Слідчим суддею, зі слів підозрюваного, в судовому рішенні зазначено, що останній має ВІЛ-захворювання та гепатит. Однак підтверджуючих це даних матеріали провадження не містять та суду апеляційної інстанції таких не надано, як і відомостей про неможливість забезпечення підозрюваному належного лікування під час його перебування в слідчому ізоляторі. Враховуючи специфіку інкримінованого ОСОБА_7 злочину, його суспільну небезпечність, відсутність даних про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків у місці проживання, колегія суддів погоджується з встановленими слідчим суддею ризиками, передбаченими пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та не вбачає підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Клопотання слідчого є обгрунтованим, наявність заявлених ним ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України об`єктивно вбачається на початковому етапі досудового розслідування, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Саме такий запобіжний захід на даний час в повній мірі відповідає меті його застосування, якою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Приймаючи рішення щодо можливості визначення підозрюваному застави, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким рішенням суду та підстав для зменшення розміру застави на даний час не вбачається, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , те, що він обвинувачується в іншому кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, а в даному провадженні підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України. Колегія суддів вважає, що саме такий розмір застави здатний забезпечити дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Разом з тим, з плином часу розмір застави може бути змінений.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2024 року - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: