Справа № 308/8011/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, Закарпатська область, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово раніше судимого, востаннє вироком судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2021, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 361 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з додатком покаранням у вигляді заборони займати відповідні посади строком на 1 рік, на основі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2024, відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим вироком судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2021, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 361 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з додатком покаранням у вигляді заборони займати відповідні посади строком на 1 рік, на основі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий майновий злочин.

Так, у невстановлений точний час та дату однак не пізніше 03 травня 2024 року, 0 05 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою викрадення чужого майна, вступив у попередню злочинну змову разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вчинив новий, умисний, злочин за таких обставин:

Так, 03 травня 2024 року близько о 05 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 згідно з вказаною злочинною змовою, прибули до багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , та через незачинені на ключ вхідні двері проникли усередину нежитлового приміщення, в якому здійснюються ремонтні роботи, яке розташовано на 1-му поверсі будинку.

В подальшому, реалізуючи єдиний попередній злочинний умисел та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливим мотивом з метою особистого збагачення, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, таємно, повторно, викрали шуруповерт марки «Дніпро-М» моделі «CD-218Q» та шуруповерт марки «Einhell», після чого разом із викраденим майном покинули місце події, тим самим своїми діями завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на суму, що встановлюється.

Слідчий стверджує, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.03.05.2024 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та поміщено до ІТТ №1 в м. Ужгород.

04.05.2024 встановивши достатність доказів для підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ужгород, Закарпатська область, громадянину України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, раніше неодноразово судимому оголошено повідомлення про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, Закарпатська область, громадянин України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово раніше судимий, а востаннє Вироком судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2021, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 361 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з додатком покаранням у вигляді заборони займати відповідні посади строком на 1 рік, на основі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном строком на 2 роки.

Стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.05.2024;

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.05.2024;

?протоколом перегляду відеозапису від 04.05.2024;

?протоколом затримання особи від 03.05.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України встановлені та підтверджені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у тримання під вартою, а саме:

-Запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що у разі визнання винним останнього у вчиненні даного кримінального правопорушення, вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

-Запобігання спробам незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування припускає вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

Аналогічні протиправні методи впливу можуть бути застосовані як до експертів, які виконують товарознавчі експертизи викраденого майна у даному кримінальному провадженні, так і до свідків, дані яких відомі обвинуваченому, виходячи зі способу вчинення правопорушень, з метою надання ними неправдивих показань, складання неправдивих висновків, або відмови від надання таких.

- Запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підвереджували його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить неодноразові судимості підозрюваного за вчинення майнових злочинів.

Слідчий стверджує, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував у задоволенні клопотання слідчого, оскільки відсутні докази причетності підозрюваного до вчиненого діяння.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та вказав, що не причетний до даного злочину.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Як установлено з матеріалів клопотання слідчими Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2024 року за № 0001030.

Слідчим суддею встановлено, що 03.05.2024 року о 22 год. 05 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.05.2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме:

?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.05.2024;

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.05.2024;

?протоколом перегляду відеозапису від 04.05.2024;

?протоколом затримання особи від 03.05.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий за вчинення корисливих злочинів.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які лежать в основі клопотання сторони обвинувачення знаходять своє підтвердження та не спростовані стороною захисту. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя:

- з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 ;

- доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри,

- доведення стороною обвинувачення існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

вважає доведеною та обґрунтованою необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

У свою чергу, доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів.

Отже, оцінивши докази сторони обвинувачення та сторони захисту в їх сукупності та співставленні, вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відтак, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину та особу підозрюваного, зокрема його майновий стан, слідчий суддя вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру застави суд виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України та вважає за необхідне визначити розмір такої - п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір застави є необхідним та достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з 23год.40хв. 03 травня 2024 року по 30 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить -151 400 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця перебування;

-здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 30 червня 2024 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали проголошено в 16 год. 55 хв. 07.05.2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1