Дата документу 13.05.2024 Справа № 335/4226/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4226/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/332/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 180 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, здійснює професійну діяльність адвоката, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком до 30 червня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставинах.

ОСОБА_7 , в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого заборонено, діючи умисно, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених у ході досудового слідства обставинах у невстановленої особи речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта від 30 квітня 2024, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 17,611 г., який в подальшому незаконно зберігав з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, 29 квітня 2024 року приблизно о 16 годині 03 хвилині, діючи умисно, під виглядом надання правничої допомоги своєму клієнту ОСОБА_11 , який тримався під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», перебуваючи в слідчій кімнаті № 9 зазначеної установи виконання покарань за адресою: АДРЕСА_3 , під час приватного спілкування незаконно збув ОСОБА_11 шляхом передачі двох устілок, в яких знаходилась речовина рослинного походження, яка згідно з висновком експерта від 30 квітня 2024 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 17,611 г.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18 жовтня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

29 квітня 2024 року о 16 год. 43 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30 квітня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, разом з тим вказав, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування скарги вказує, що у клопотанні про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення вказано на необхідність застосування такого заходу з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, проте, у порушення вимог ст.ст. 177, 194 КПК України слідчим суддею належним чином не надано оцінки зазначеним ризикам та відмовлено у задоволенні клопотання.

Зазначає, що наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк до 10 років, у випадку визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та йому може бути призначена лише реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, тому є обґрунтований ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення можливого покарання, що повинно оцінюватись у сукупності з іншими обставинами, з`ясованими під час проведення досудового розслідування та наданими слідчому судді як обґрунтування відповідного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того вказує, що маючи юридичний досвід, стаж зайняття адвокатською діяльністю, і як наслідок цього зв`язки у правоохоронних органах, усвідомлюючи тяжкість покарання і невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 може використати наявні в нього засоби і можливості для переховування від правоохоронних органів та суду та може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності або може переховуватись на території України, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що наразі досудове розслідування триває і здійснюється процес збирання доказів, а тому підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі здобуті злочинним шляхом, зокрема, наркотичні засоби, а також інші предмети, що використовувались ним як знаряддя злочину, що зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування, що є ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того вказує, що існує ризик незаконного впливу на свідків, експертів, що обґрунтовується тим, що наразі у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, встановлюються інші співучасники злочинної діяльності, у якості свідків у кримінальному провадженні допитано особу з яким підозрюваний може спілкуватись при здійсненні професійної діяльності адвоката, крім того, в ході розгляду даного клопотання підозрюваному стають відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протокол допиту свідка, з яких він дізнався зміст показань та особисті дані, понятих, які приймали участь у слідчих діях, а також інших осіб, які були свідками вчинення кримінального правопорушення та які у подальшому будуть допитані у якості свідків, що робить можливим вплив на останніх.

Звертає увагу на те, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується значним досвідом роботи адвокатом, у підозрюваного наявні відповідні фінансові, організаційні можливості, особистісні та ділові зв`язки, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальність та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, що є ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, цей злочин підозрюваний вчинив не під впливом будь-яких скрутних життєвих обставин, що свідчить про те, що злочинна діяльність пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів є стабільним, систематичним та звичайним способом його життя і тому є обґрунтовані підстави сумніватися, що підозрюваний, перебуваючи на волі, знов не опиниться у аналогічних обставинах і знов не вчинить нового злочину у сфері обігу наркотичних засобів, що підтверджує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на те, що аналіз здобутих доказів та інших матеріалів кримінального провадження дозволяє прийти до висновку, що порушення п. 6 глави 1 розділу VII «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» підозрюваним ОСОБА_7 під час відвідування свого підзахисного ОСОБА_11 у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» є систематичним явищем, під час якого, зважаючи на здобуті стороною обвинувачення докази підозрюваний неодноразово передавав ОСОБА_11 речі та предмети, а саме: 27 березня 2024 року, 2 квітня 2024 року, 5 квітня 2024 року, 9 квітня 2024 року, 16 квітня 2024 року, 17 квітня 2024 року, 19 квітня 2024 року, 23 квітня 2024 року, у той же час, підозрюваний 29 квітня 2024 року при аналогічних обставинах та у той же самий спосіб, як зафіксовано раніше, передав своєму підзахисному ОСОБА_11 2 устілки, в середині яких службовими особами виявлено та вилучено наркотичний засіб, що підтверджено відповідним висновком експерта.

Вважає, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_7 , під приводом надання правової допомоги продовжить вчиняти дії, направлені на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів ув`язненому ОСОБА_12 або іншим шляхом забезпечувати передачу останньому чи іншим своїм клієнтам таких засобів.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та вказав, що наразі здійснюється досудове розслідування та проводиться збір доказів. Разом з тим зазначив, що доказів порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов застосованого запобіжного заходу не має.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що підозрюваний не порушує умови застосованого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного, його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, послався на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо того, що ані слідчим, ані прокурором не доведено наявність інших ризиків у вигляді знищення, приховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, в апеляційній скарзі прокурор посилається на наявність ризику знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_7 може знищити речі здобуті злочинним шляхом, зокрема наркотичні засоби, а також інші предмети, що використовувались ним як знаряддя злочину, що зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування, проте, колегія суддів вважає, що вказаний ризик є лише припущенням, оскільки ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, предметом якого є наркотичні засоби, які під час проведення огляду місця події були вилучені, в подальшому визнані речовими доказами та вилучена речовина вже була предметом експертного дослідження, за результатами якого в матеріалах клопотання міститься відповідний висновок експерта.

З приводу доводів щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то такий ризик також не підтверджений жодним доказом, в матеріалах кримінального провадження відсутні заяви свідків, що вказують на спроби впливу з боку ОСОБА_7 , як до обрання запобіжного заходу так і після.

Крім того, колегія суддів вважає, що є необґрунтованим і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як випливає зі змісту апеляційної скарги, прокурор, зазначаючи про наявність вказаного ризику, посилається лише на значний досвід підозрюваного як адвоката, що він може використати для перешкоджання кримінальному провадженні, при цьому конкретних фактів того, що ОСОБА_7 може вчинити дії, направлені на перешкоджання кримінальному провадженні, зазначено не було.

При цьому, прокурором у судовому засіданні апеляційного суду було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_7 не порушує умов застосованого відносно нього запобіжного заходу, а отже підозрюваний не порушує покладених на нього обов`язків, серед яких є і обов`язок з`являтися до слідчого за першим викликом і у призначений час.

Отже, на переконання колегії суддів, на даний час, підстав вважати, що ОСОБА_7 , будучі підозрюваним, своїми діями перешкоджає кримінальному провадженню немає.

Щодо доводів про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то він також спростовується матеріалами кримінального провадження, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є діючим адвокатом Національної асоціації адвокатів України, має свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю, одружений.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 може знов вчинити аналогічний злочин є лише припущенням того, що може відбуватися в майбутньому без підтвердження відповідними фактами.

Отже, на переконання колегії суддів, слідчий суддя вірно враховував наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і у тому числі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному уразі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, а також, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, дружину, батьків похилого віку, є діючим адвокатом Національної асоціації адвокатів України, має свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю та обґрунтовано прийшов до висновку, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме особисту поруку.

На думку колегії суддів, обраний запобіжний захід є співрозмірним та достатнім для забезпечення належного виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги і той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України попереджений застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді особистої поруки.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 травня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком до 30 червня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4