Справа619/2632/18
Провадження № 1-кп/638/722/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Харків

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

прокурора- ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілих- ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинуваченого- ОСОБА_14 ,

захисника - ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 07.04.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_16 , 2014 року народження, не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06 квітня 2018 року, близько 22 години 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись поряд зі сходами з перону залізничної зупинки «Нові Дергачі» навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходився в стані алкогольного сп?яніння, та з явними ознаками кульгання, у зв`язку із травмою ноги, після чого в нього виник прямий злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_17 , з корисливих мотивів, для протиправного заволодінням його майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_17 , та почав наносити удари обома ногами по голові та тулубу ОСОБА_17 , від яких останній впав на землю.

Після падіння ОСОБА_17 , ОСОБА_14 продовжив наносити множинні удари обома ногами в область голови та тулубу ОСОБА_17 , що вже знаходився в горизонтальному положенні, лежачи на спині, обличчям до гори, а в подальшому обома руками схопив за горло ОСОБА_17 та почав душити, до тих пір, доки той не перестав подавати ознаки життя.

Надалі, ОСОБА_14 , припинив душити ОСОБА_17 , та заволодів його майном, а саме: 1) мобільним телефоном марки «Lenovo» модель «А-1000», чорного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IME1 2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №10567 від 19 червня 2018 року - 1000 гривень 00 копійок, 2) SIM - карткою оператору мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , що не має матеріальної цінності, 3) ключницею коричневого кольору, з матеріалу схожого на шкіру, з п`ятьма ключами, що не мають матеріальної цінності, після чого з вказаним майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичної експертизи №119-18Дт від 21 червня 2018 року ОСОБА_17 були нанесені наступні тілесні ушкодження: множинні садна на обличчі, дві поверхневі забиті рани на лівому повіці, крововиливи на слизових оболонках верхньої та нижньої губи, крововилив на покровах скроневої ділянки голови зліва по навколо хребетній лінії, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень; прямі переломи 2-5 ребер зліва, з крововиливами в містах переламів, що мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень; тупа травма шиї, яка проявилася у вигляді саден та синців по передній, а також лівій бічній поверхні шиї, перелому правого великого рога під?язичної кістки, з неповним розривом суглобової сумки з набряком та крововиливом цієї ділянки, переломи обох малих рогів під?язичної кістки, перелому щитоподібного хряща, а також наявності згустку крові, який був виявлений на місті біфуркації трахеї, механічна асфіксія, від здавлення органів шиї, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких він помер.

Крім того, 06 квітня 2018 року, близько 22 години 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись поряд зі сходами з перону залізничної зупинки «Нові Дергачі» навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходився в стані алкогольного сп?яніння, та з явними ознаками кульгання, у зв?язку із травмою ноги, після чого в нього виник прямий злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_17 , та почав наносити удари обома ногами по голові та тулубу ОСОБА_17 , від яких останній впав на землю.

Після падіння ОСОБА_17 , ОСОБА_14 продовжив наносити множинні удари обома ногами в область голови та тулубу ОСОБА_17 , що вже знаходився в горизонтальному положенні, лежачи на спині, обличчям до гори, а в подальшому обома руками схопив за горло ОСОБА_17 та почав душити, до тих пір, доки той не перестав подавати ознаки життя.

Надалі, ОСОБА_14 , припинив душити ОСОБА_17 , та заволодів його майном, а саме: 1) мобільним телефоном марки «Lenovo» модель «А-1000», чорного кольору, з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEІ 2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №10567 від 19 червня 2018 року 1000 гривень 00 копійок, 2) SIM - карткою оператору мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , що не має матеріальної цінності, 3) ключницею коричневого кольору, з матеріалу схожого на шкіру, з п?ятьма ключами, що не мають матеріальної цінності, після чого з вказаним майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичної експертизи №119-18Дт від 21 червня 2018 року ОСОБА_17 були нанесені наступні тілесні ушкодження: множинні садна на обличчі, дві поверхневі забиті рани на лівому повіці, крововиливи на слизових оболонках верхньої та нижньої губи, крововилив на покровах скроневої ділянки голови зліва по навколо хребетній лінії, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень; прямі переломи 2-5 ребер зліва, з крововиливами в містах переламів, що мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень; тупа травма шиї, яка проявилася у вигляді саден та синців по передній, а також лівій бічній поверхні шиї, перелому правого великого рога під?язичної кістки, з неповним розривом суглобової сумки з набряком та крововиливом цієї ділянки, переломи обох малих рогів під?язичної кістки, перелому щитоподібного хряща, а також наявності згустку крові, який був виявлений на місті біфуркації трахеї, механічна асфіксія, від здавлення органів шиї, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких він помер.

Відповідно до ч.1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_14 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України визнав частково. Цивільні позови визнав частково. При цьому, ОСОБА_14 , після роз`яснення судом суті обвинувачення, на підставі приписів ст. 63 Конституції України та ст. 42 КПК України, відмовився від надання показань з приводу обставин вказаного кримінального провадження.

Судова колегія вважає, що не зважаючи на те, що ОСОБА_14 свою вину у вчинені злочину не визнав, його вина підтверджується:

-Показами потерпілої ОСОБА_12 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_17 під час допиту у судовому засіданні показала, що останній раз сина вона бачила 05.04.2018, він перебував в нормальному стані, без наявності тілесних ушкоджень. 07.04.2018 її стало відомо про смерть сина. Прибувши на місце події - залізничну станцію, вона побачила труп сина на якому були тілесні ушкодження. Обставин заподіяння сину тілесних ушкоджень, внаслідок чого сталась його смерть, її невідомо. В цілому сина характеризує з позитивної сторони, як особу, яка вела нормальний спосіб життя, в побуті спокійну та неконфліктну. Син був фізично здоровий, однак у зв`язку з травмою ноги, кульгав та мав певні проблеми з пересуванням. З ОСОБА_14 вона раніше знайома не була.

-Показами потерпілої ОСОБА_13 , яка є донькою загиблого ОСОБА_17 під час допиту у судовому засіданні показала, що останній раз батька вона бачила 01.01.2018, так як він мешкали окремо, одна постійно спілкувались по телефону, останній раз 05.04.2018. Про смерть батька її стало відомо зі слів його матері 07.04.2018. Обставин заподіяння батьку тілесних ушкоджень, внаслідок чого сталась його смерть, її невідомо. В цілому батька характеризує з позитивної сторони, як особу, яка вела нормальний спосіб життя, в побуті спокійну та неконфліктну. З ОСОБА_14 вона раніше знайома не була.

-Показами свідка ОСОБА_18 , яка повідомила про те, що бачила ОСОБА_17 на передодні його вбивства, будь яких ушкоджень у нього не було.

-Показами свідка ОСОБА_19 щодо подій, які мали місце 06.04.2018, в частині обставин вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_17 та іншими особами. При цьому свідок ОСОБА_19 наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах у ОСОБА_17 будь - яких тілесних ушкоджень не було, він кульгав у зв`язку з травмою ноги. Що відбувалось після 21 години її невідомо, так як вона залишила ОСОБА_17 на лавочці в районі залізничної станції Н.Дергачі та пішла додому. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_17 був в наявності мобільний телефон.

-Показами свідка ОСОБА_20 щодо подій, які мали місце 06.04.2018, в частині обставин вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_17 та іншими особами, дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_19 . При цьому свідок ОСОБА_20 наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах у ОСОБА_17 будь - яких тілесних ушкоджень не було, він кульгав у зв`язку з травмою ноги. Що відбувалось після 12 години йому невідомо, так як він пішов додому. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_17 був в наявності мобільний телефон.

- даними протоколу огляду місця події від 07.04.2018, відповідно до якого в результаті огляду було встановлено місце вчинення обвинуваченим ОСОБА_14 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_17 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, яке мало місце 06.04.2018 на дільниці місцевості, розташованій поряд з залізничною зупинкою « Нові Дергачі » напроти будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок огляду місця події на зазначеної ділянці місцевості був виявлений труп ОСОБА_17 з ознаками насильницької смерті. Також під час огляду на одязі ОСОБА_17 та на грунтової поверхні були виявлені та вилучені нашарування рідини бурого кольору. ( т. 2, а.с.а.с. 33-35, 36-53 );

- лікарським свідоцтвом про смерть № 12-19/119/18Дт від 10.04.2018 та свідоцтвом про смерть ОСОБА_17 , відповідно до яких причиною смерті останнього є механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї. ( т. 1, а.с.а.с. 169, 170; т. 2, а.с. 123 );

- висновком судово - медичної експертизи № 119/18Дт від 21.06.2018, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_17 було встановлено, що причиною смерті останнього є механічна асфіксія від здавлення органів шиї, що була отримане незадовго до смерті, при локальній дії зовнішньої травмуючої сили на область шиї, в напрямку спереду назад і зліва направо. При проведенні експертних досліджень, на тілі трупу ОСОБА_17 була виявлена тупа травма шиї, яка проявилася у вигляді саден та синців по передній, а також лівій бічній поверхні шиї, перелому правого великого рога під`язикової кістки, з неповним розривом суглобової сумки з набряком та крововиливом цієї ділянки, переломи обох малих рогів під`язикової кістки, перелому щитоподібного хряща, а також наявності згустку крові, який був виявлений на місці біфуркації трахеї. Вищезазначена травма по ступені тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя. Окрім того, на тілі трупу ОСОБА_17 виявлені наступні тілесні ушкодження : множинні ссадна на обличчі, поверхневі забиті рани на лівому повіці ( у кількості двох ), крововиливи на слизових оболонках верхньої та нижньої губи, крововиливи на м`яких покровах скроневої ділянки голови зліва, крововиливи на парієнтальній плеврі в проекції 8-9 ребер зправа та в проекції 2 ребра зліва по навколо хребетній лінії, які по ступені тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень; прямі переломи 2-5 ребер зліва, з крововиливом в містах переламів, які по ступені тяжкості відповідають середній ступені тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Час настання смерті ОСОБА_17 відповідає приблизно 12-14 годинам, з моменту її настання до проведення судово - медичної експертизи ( 07.04.2018 з 12:20 ). Ушкодження, які були виявлені на тілі ОСОБА_17 , були отримані їм в період приблизно як за пів години, до настання смерті ( окрім травми шиї). Після отримання вищезазначеної травми шиї вчинення ОСОБА_17 . самостійних дій є маловірогідним, або в малому обсязі. Травма шиї, яка безпосередньо стала причиною смерті ОСОБА_17 , утворитися за умови падіння не могла. В крові трупа ОСОБА_17 виявлений етиловий спирт в кількості - 2,9%о, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню. ( т. 2, а.с.а.с. 55-58 );

- даними висновку судово - медичної експертизи № 55/18Дт від 25.06.2018, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_17 було встановлено, що безпосередньою причиною смерті останнього стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї, що була отримане незадовго до смерті, при локальній дії зовнішньої травмуючої сили на область шиї, в напрямку спереду назад і зліва направо. При проведенні експертних досліджень, на тілі трупу ОСОБА_17 була виявлена тупа травма шиї, яка проявилася у вигляді саден та синців по передній, а також лівій бічній поверхні шиї, перелому правого великого рога під`язикової кістки, з неповним розривом суглобової сумки з набряком та крововиливом цієї ділянки, переломи обох малих рогів під`язикової кістки, перелому щитоподібного хряща, а також наявності згустку крові, який був виявлений на місці біфуркації трахеї, яка по ступені тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Показання підозрюваного ОСОБА_14 , отримані в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 12.04.2018, показання отримані в ході його допиту від 12.04.2018 та додаткового допиту від 03.05.2018, не суперечать щодо факту нанесення тілесних ушкоджень виявлених на час судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_17 , але відповідають їм не в повному обсязі. ( т. 2, а.с.а.с. 183-189 );

- даними висновку судово - медичного експерта № 16/2820-Дм/18 від 11.04.2018, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні крові трупа ОСОБА_17 виявлений етиловий спирт в кількості - 2,9 %о. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий не виявлені. ( т. 4, а.с. 120 );

- даними висновку судово - медико - криміналістичного експерта № 17-144-МК/119/18Дт від 16.05.2018, відповідно до якого в ході проведення дослідження кістково - хрящового органокомплексу шиї трупа ОСОБА_17 встановлені ушкодження :

- Під`язикової кістки: патологічна рухливість лівого та правого великих рогів, а також малих рогів. При подальшому дослідженні встановлено перелом правого великого рога під`язикової кістки в верхній третині, на 1,3 см від його кінця. При цьому, з боку зовнішньої поверхні краї перелому рівні, добре зіставляються, стоншені, із утворенням пікоподібного виступу ( ознака розтягнення ), а з боку внутрішньої поверхні краї перелому нерівні, не зіставляються між собою, із поодинокими сколами компакти ( ознака долому ). Відмічається неповний розрив суглобової сумки зліва, в місті з`єднання рога з тілом. Краї розриву дещо нерівні. В просвіті його вбачається рухома суглобова поверхня. Відмічається ротація лівого великого рогу назовні ( вліво ). Стереомікроскопічно : з боку передньо - зовнішньої поверхні краї перелому нерівні, не зоставляються між собою, із поодинокими сколами ком пакти ( ознака долому ), а з боку задньо - внутрішньої поверхні краї переламів рівні, добре зіставляються, стоншені ( ознака розтягнення ). Крім цього, встановлена патологічна рухомість обох малих рогів під`язикової кістки біля їх основи, де виявлені переломи : ознаки розриву ( розтягнення ) з рівними краями з боку задньо - внутрішньої поверхні, а ознаки долому з нерівними краями збоку передньо - зовнішньої поверхні.

- Щитоподібного хряща : в області верхнього лівого рогу на висоті 0,4 см від основи вбачається перелом його з ротацією відламка в напрямку ззаду наперед та зліва направо, де зі сторони зовнішньої поверхні вбачаються ознаки розриву з рівними, добре зіставними, стоншеними краями ( розтягнення ), а з боку внутрішньої поверхні ознаки долому з нерівними краями та поодинокими сколами.

Крім цього, в зоні описаного ушкодження лівого верхнього рога, встановлений щілиноподібний перелом лівої пластини. Лінія перелому декілька хвиляста, проходить зверху вниз майже паралельно краю по внутрішній поверхні, де вбачаються рівні, добре зіставні краї. У цій зоні визначається незначне вдавлення лівої пластини хряща, де образовані горбисті стінки ( зона долому ).

Ці переломи під`язикової кістки та щитоподібного хряща утворились при локальній дії зовнішньої травмуючої сили на область шиї ( під`язикової кістки та щитоподібного хряща ) в напрямку спереду назад і зліва направо ( бокове здавлення зліва ). ( т. 4, а.с.а.с. 121-122 );

- висновком судово - медико - гістологічного експерта № 13/1393-ДМ/18 від 13.06.2018, відповідно до якого при мікроскопічному дослідженні гістологічних препаратів від трупа ОСОБА_17 було встановлено гострий розлад кровообігу : різке венозне повнокров`я, порушення властивостей реологій крові, виражений периваскулярний набряк головного мозку. Крововилини в легеневу паренхіму, наявність еритроцитів в просвіті бронхів великого калібру. Нерівномірна гіпертрофія, дистрофія міокарду. Периваскулярний кардіосклероз. №1 «уч. нижньої челюсті справа» - осередкові крововиливи з чітким та частково візованих еритроцитів, з початковою клітинною реакцією. № 2 «гортань» - масивний крововилив під слизову оболонку з візованих еритроцитів, наявність тканинної та судинної реакції. № 3 «уч. шиї зправа» - осередкові крововиливи з нечітких та частково візованих еритроцитів, з початковою клітинною реакцією, наявність еритроцитів в синусах лімфатичного вузла. № 4 «уч. ребра зправа» - масивні крововиливи, що розшаровують з частково візованих еритроцитів, розсіяна кругло клітинна інфільтрація, наявність тканинної та судинної реакції. № 5 «підключична зліва» - крововиливи з частково візованих еритроцитів, виразна судинна та тканинна реакція. ( т. 4, а.с.а.с. 123-124 ).

-Даними комісійної судово-медичної експертизи, яка була призначена ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 року та проведена за матеріалами судової справи № 619/2632/18, згідно дослідної частини «Висновків експерта» № 119/18т від 21.06.2018, № 17/144-МК/119/18 Дт від 16.05.2018 та № 13/1393-ДМ/18 від 13.06.2018, на трупі ОСОБА_17 встановлені наступні тілесні ушкодження:

- голови - дві поверхневі забійні рани на верхній повіці лівого ока, садно на тлі крововиливу в м`які покрові голови в скроневій ділянці ліворуч, синець на верхній і нижній губі праворуч з боку слизової оболонки, забійна рана на нижній губі ліворуч з боку слизової оболонки; садно в області проекції правого кута нижньої щелепи на тлі синця і травматичного набряку м`яких тканин, що розповсюджується на шию (на ділянці, площею 5,4?3,5см); по одному садну, що розташовані - в лобовій ділянці по умовній серединній лінії, в скроневій і виличній ділянках праворуч, на лівій щоці та на підборідді;

- шиї - переломи правого великого рога (в 1,3см від його кінця) та обох малих рогів під`язикової кістки, неповний розрив суглобової сумки в місці з`єднання лівого великого рога з тілом під`язикової кістки з його ротацією ліворуч (назовні); перелом лівого великого рога щитоподібного хряща з ротацією уламка ззаду наперед і зліва направо, з щілиноподібним в даній зоні переломом лівої пластини хряща, її вдавленням і розшаруванням, з наявністю - садна на шиї по передній поверхні (на 2см нижче щитоподібного хряща, розмірами 1,7х1,8см), масивного крововиливу в підшкірну жирову клітковину шиї праворуч, що розповсюджується на правий груднинно-ключично-соскоподібний м?яз, крововиливів м?які тканини органокомплекса шиї - в ділянках надгортанника, персне-трахейної і кільцевих зв?язок на рівні 1-2-го хрящів трахеї, великих рогів під?язикової кістки з локально вираженим набряком в даній зоні, а також, при мікроскопічному дослідженні - масивного крововиливу під слизову оболонку гортані й в строму (стінку) органу;

- тулуба - синець у вигляді велико-точкових крововиливів на площі 4х3,7см, локалізований в надключичній ділянці ліворуч; переломи 2-5-го лівих ребер по середньо-ключичній лінії, крововиливи в м?які тканини грудної клітини (найбільш ймовірно, підплевральні, встановлені при дослідженні плевральних порожнин) - на рівні 2-4-го лівих і 8-9-го правих ребер по середньо-ключичним лініям, а також на рівні 2-го лівого ребра по прихребтовій лінії.

Всі зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні слідоутворюючі властивості контактної поверхні яких не відобразилися, при цьому, - забійні рани на голові, а також синці, переломи ребер й перелічені крововиливи в м?які тканини грудної клітини утворилися, переважно, від ударних травматичних впливів, садна виникли від дії предметів за механізмом ковзання-тертя або тиснення тертя, садна на тлі синця й крововиливу в підлеглі м?які тканини - за комбінованим механізмом удар- ковзання.

Закрита травма шиї в комплексі вказаних вище переломів під?язикової кістки й щитоподібного хряща, крововиливів в м?які тканини в ділянці органокомплекса шиї й підшкірно-жирову клітковину шиї праворуч з розповсюдженням на правий грудннинно-ключично-соскоподібний м?яз утворилась не менш як внаслідок дворазової локальної дії тупого твердого предмету (предметів) - в ділянку лівої передньо-бічної поверхні шиї на рівні під?язикової кістки та шитоподібного хряща в переважному напрямку спереду назад і зліва направо, а також в ділянку правої бічної (або передньо-бічної) поверхні й могла бути спричинена за механізмом удару, стиснення чи удару-стиснення.

Виключити можливість спричинення ушкоджень на шиї ОСОБА_17 внаслідок двох травматичних впливів у відповідні ділянки шиї, за механізмами, що зазначені вище, зокрема й кінцівками (в тому числі, ногами) чи іншими подібними предметами, яким притаманні властивості тупих твердих, не виключається.

Причиною смерті ОСОБА_17 слід вважати закриту травму шиї, перебіг якої супроводжувався травматичним набряком гортані з її обстукцією, що в термінальній стадії (стадії декомпенсації) призвело до розвитку механічної асфіксії, як безпосередньої причини легального наслідку.

На користь саме цього підвиду травматичного генезу обструкційної асфіксії, окрім наявності безпосередньо травми шиї в обсягу, зазначеному вище, вказує наявність встановленого при експертизі трупа звуження голосової щілини, як прояв набряку («спазму») та комплексу загальноасфіктичних ознак смерті (рясні зливні трупні плями, розширення зіниць, дрібно-крапкові крововиливи в сполучнотканинну й білкову оболонки очей, рідкий стан крові і венозне повнокров?я внутрішніх органів, поодинокі крововиливи під зовнішньою оболонкою серця та множинні дрібно-крапкові крововиливи під легеневою плеврою (плями Тардьє), гостра емфізема легень зі стоншенням і, місцями, розривами міжальвеолярних перетинок).

Таким чином, керуючись п. 4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 р. за № 255/791 (надалі -«Правил..»), спричинена постраждалому ОСОБА_17 зазначена вище закрита тупа травма шиї, перебіг якої супроводжувався травматичним набряком гортані і ускладнився розвитком механічної асфіксії, що обумовила настання смерті, - носить ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (керуючись п.п. 2.1.3.і) та 2.1.3.0) «Правил...»).

У відповідності з даними дослідної частини «Висновку експерта» № 13/1393-ДМ/18 від 13.06.2018, при судово-медичній експертизі об?єктів (шматочків внутрішніх органів і м?яких тканин) від трупа ОСОБА_17 , в крововиливах в м?які тканини шиї виявлені реактивні запальні зміни, характер яких свідчить, що дані ушкодження могли утворитися в усереднений проміжок часу, який обчислюється від 30 хвилин - годиною до настання смерті. Проміж з цим слід відмітити, що даний період часу між спричиненням травми шиї і настанням її ускладнень, які обумовили розвиток механічної асфіксії міг бути більш пролонгованим і обчислюватися декількома годинами так як стан алкогольного сп?яніння, в якому перебував постраждалий є фактором, що сповільнює строки розвитку реактивних змін (тканинної запальної реакції в зонах крововиливів/ушкоджень).

3 огляду на викладене, можна припустити, що в період, який передував стану декомпенсації травматичного набряку гортані і розвитку асфіксії, постраждалий ОСОБА_17 міг вчиняти якісь самостійні дії (пересуватися, тощо). При цьому слід зазначити, що у випадках травм шиї, подібних отриманій ОСОБА_17 , за даними спеціальної медичної літератури, спостерігається порушення нормального дихання, інколи - кровохаркання, тощо, і ці прояви можуть проявлятися як безпосередньо після травми, так і через деякий час. Також вірогідна, безпосередньо після її спричинення, рефлекторна втрата свідомості з можливістю наступного її відновлення.

До видових ознак смерті від удавлення (удушення) руками відносять розташовані, частіше за все, на передньо-бічних поверхнях шиї, характерні лінійні й напівмісячні садна довжиною від 1 до 2см (відбитки нігтів) та круглуваті синці (відбитки від нігтьових фаланг пальців рук), які в даному випадку при судово-медичній експертизі трупа постраждалого встановлені не були.

Комісія експертів вважає за необхідне зазначити, що з огляду на відсутність накладень крові в ділянці кореня язика та входу в гортань, відсутність пінної крові у просвіті дихальних шляхів, а при мікроскопічному дослідженні легень - лише місцями наявність еритроцитів у альвеолах і подекуди в бронхіолах при відсутності реактивних змін в цих ділянках, у ОСОБА_17 не було аспірації (вдихання) крові в об?ємі, який би міг обумовити розвиток аспіраційної асфіксії.

Надати обґрунтовану експертну оцінку наявному, згідно «Висновку експерта» №119/18 Дт, довгастому згортку крові, що вільно розташований в дихальних шляхах, а саме - на рівні біфуркації трахеї, котрий «перекриває просвіт трахеї на 60%», за наявних даних не уявляється можливим, що обумовлено: неповнотою його опису; відсутністю даних щодо його розмірів і маси (що, в свою чергу, ставить під сумнів твердження відносно відсотків, на який останній «перекриває» дихальні шляхи на зазначеному рівні); не направленням його для додаткового дослідження з метою визначення характеру мікроморфологічної структури, тощо. Крім того, слід відмітити, що вказана локалізація стороннього тіла («згортка крові»), і не проходження його в нижче розташовані дихальні шляхи (зокрема, головні бронхи), в більшій мірі свідчить про вірогідність затікання крові в дихальні шляхи з формуванням згортку на рівні біфуркації в процесі вмирання чи в певний проміжок часу після настання смерті.

У зв?язку з тим, що в даному випадку судово-медичні дані в підтвердження настання смерті ОСОБА_21 внаслідок механічної асфіксії, обумовленої аспірацією крові в дихальні шляхи відсутні.

-даними протокола обшуку від 12.04.2018, відповідно до якого під час проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_14 - домоволодіння АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено належне загиблому ОСОБА_17 майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM - картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключницю, п`ять ключів, якими під час вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_17 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, яке мало місце 06.04.2018, заволодів і в подальшому користувався та зберігав за місцем свого мешкання. Крім того, під час проведення обшуку в домоволодіння ОСОБА_14 було виявлено та вилучено одяг та взуття, в які був одягнутий останній під час вчинення зазначених злочинів та на яких були виявлені нашарування речовини бурого кольору. ( т. 2, а.с.а.с. 83-90 );

У судовому засіданні був переглянутий та досліджений відеозапис фіксації проведення зазначеного обшуку в житлі обвинуваченого ОСОБА_14 , який міститься на оптичному диску DVD-R, з якого вбачаються обставини проведення зазначеної слідчої дії, вилучення у обвинуваченого ОСОБА_14 вищевказаного майна. ( т. 1, а.с. 91 ).

При цьому, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 зазначив, що переглянутим відеозаписом зафіксовано обставини проведення за місцем його мешкання обшуку та вилучення виявленого майна, наголошуючи на тому, що мобільний телефон потерпілого він видав слідчому добровільно, кому належать виявлені ключі йому невідомо, вилучений одяг належить йому.

- даними висновку судово - імунологічної експертизи № 14/1304-Дм/18 від 19.06.2018 відповідно до якої кров обвинуваченого ОСОБА_14 належить до групи - А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною системою АВО. ( т. 2, а.с.а.с. 202-203 );

- даними висновку судово - імунологічного експерта № 14/762к-Дм/18 від 11.04.2018 відповідно до якої кров від трупу ОСОБА_17 відноситься до групи - А з ізогемаглютиніном анти-В. ( т. 4, а.с. 119 );

- даними висновку судово - імунологічних експертиз № 14/901-Дм/18 від 11.05.2018 та № 14/900-Дм/18 від 11.05.2018, відповідно до яких кров від трупу ОСОБА_17 належить до групи - А з ізогемаглютиніном анти-В. У фрагментах грунту, вилучених під час огляду місця події, який мав місце 07.04.2018, біля трупу ОСОБА_17 , виявлена кров людини, групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_17 не виключається. ( т. 2, а.с.а.с. 93-94, 105-106 );

- даними висновку судово - імунологічної експертизи № 14/903-Дм/18 від 12.05.2018 відповідно до якого на належному ОСОБА_14 . джемпері, який було вилучено 12.04.2018 під час обшуку домоволодіння останнього, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_17 не виключається. ( т. 2, а.с.а.с. 102-103 );

- даними висновку судово - імунологічної експертизи № 14/1067-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належних загиблому ОСОБА_17 брюках, в які був одягнутий останній 06.04.2018 під час вчинення підсудним ОСОБА_14 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_17 ( т. 2, а.с.а.с. 168-169 );

-даними висновку судово - імунологічної експертизи № 14/1069-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належному загиблому ОСОБА_17 . лівому мокасині, в який був взутий останній 06.04.2018 під час вчинення підсудним ОСОБА_14 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_17 ( т. 2, а.с.а.с. 171-172 );

- даними висновку судово - імунологічної експертизи № 14/1066-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належній загиблому ОСОБА_17 тактичній сорочці, в яку був одягнутий останній 06.04.2018 під час вчинення ОСОБА_14 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_17 ( т. 2, а.с.а.с. 174-176 );

- даними висновку судово - імунологічної експертизи № 14/1065-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належній загиблому ОСОБА_17 куртці, в яку був одягнутий останній 06.04.2018 під час вчинення ОСОБА_14 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_17 ( т. 2, а.с.а.с. 180-182 );

-даними протоколу слідчого експерименту від 21.06.2018 за участю потерпілої ОСОБА_12 , в ході якого остання, перебуваючи за місцем мешкання загиблого сина ОСОБА_17 - біля домоволодіння АДРЕСА_3 , оглянувши надані її уповноваженим слідчим ВП 5-ть ключів, ключницю та мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000», які були виявлені та вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 , зазначила, що ключі, ключниця та мобільний телефон належали її сину. Після чого, потерпіла ОСОБА_12 наданими ключами відчинила вхідні двері вказаного домоволодіння та літньої кухні. ( т. 2, а.с.а.с. 195-198 ).

У судовому засіданні був переглянутий та досліджений відеозапис фіксації проведення зазначеного слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_12 , який міститься на оптичному диску CD-R, з якого вбачаються обставини проведення зазначеної слідчої дії. ( т. 1, а.с. 199 ).

- даними протоколу слідчого експерименту від 12.04.2018 та доданим до нього відеозаписом фіксації проведення слідчої дії, за участю обвинуваченого ОСОБА_14 , в ході якого, останній, в присутності захисника, понятих та судово - медичного експерта, перебуваючи на місці вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_17 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, яке мало місце 06.04.2018, на дільниці місцевості, розташованій поряд з залізничною зупинкою « Нові Дергачі » напроти будинку АДРЕСА_2 , виклав обставини вчинених злочинів, вказав мету розбійного нападу на ОСОБА_17 та позбавлення його життя, детально надав пояснення своїм діями, відобразив механізм та локалізацію нанесених ОСОБА_17 множинних ударів. ( т. 2 а.с.а.с. 110-112, 113 );

Відеозапис, який міститься на оптичному диску DVD-R з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії - слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_14 був переглянутий та досліджений в судовому засіданні. При цьому, з дослідженого відеозапису вбачається, що під час проведення слідчої дії обвинувачений ОСОБА_14 , добровільно, без фізичного чи психічного примусу з боку учасників слідчої дії, надав свою згоду на проведення слідчого експерименту. Після чого детально та послідовно виклав обставини вчинення інкримінованих йому злочинів. Наголошуючи на тому, що під час сварки з ОСОБА_17 , який під час руху схопив його за плече та образив, він розлютився та наніс ногою удар останньому в область голови, від якого він впав на землю, після чого у нього зненацька виник умисел на вчинення нападу на останнього з метою заволодіння належним йому майном, зокрема мобільним телефоном. Подолавши можливий супротив ОСОБА_17 шляхом нанесення множинних ударів ногами у різні частини тіла, в тому числі і життєво важливий орган - голову та знерухомивши таким чином потерпілого, який впав на землю, він його обшукав, виявив та заволодів телефоном і ключницею з ключами, які перебували в кишенях одягу потерпілого. Однак, заволодівши майном він продовжив застосовувати у відношенні потерпілого небезпечне для його життя насильство, зокрема наніс ногою удар та наступив ногою на область голови потерпілого, і лише після того, як потерпілий перестав подавати ознаки життя, з місця вчинення злочинів з викраденим зник.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_14 під час проведення зазначеної слідчої дії викладаючи свої протиправні дії одночасно відтворював їх на місці, ретельно викладаючи мету нападу, місце вчинення злочинів, механізм, локалізацію та спосіб нанесення множинних ударів потерпілому, місце розташування викраденого майна. При цьому, з метою уточнення відповідних дій, підсудному учасниками слідчої дії, зокрема судово - медичним експертом, ставились відповідні питання, щодо механізму, локалізації та способу нанесення ударів потерпілому, на які ОСОБА_14 добровільно та послідовно надавав відповіді та зазначав обставини, які були відомі лише йому та не булим відомі іншим учасникам слідчої дії, так як під час ОСОБА_14 вчинення злочинів, очевидці були відсутні.

Переглянувши відеозапис з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії - слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_14 зазначив, що дійсно під час досудового розслідування, за його участю була проведена зазначена слідча дія, під час якої він на місці надав пояснення під час яких відтворив події, які мали місце 06.04.2018 та обставини побиття ним ОСОБА_17

- даними протоколу огляду місця події від 17.04.2018, відповідно до якого в приміщенні Дергічівського МВ ХОБСМЕ був оглянутий та вилучений одяг та взуття загиблого ОСОБА_17 , в який він був одягнутий 06.04.2018 під час вчинення щодо нього обвинуваченим ОСОБА_14 інкримінованих злочинів, а саме : штани, мокасини, футболку, куртку, ремінь. При цьому, на куртці були виявлені нашарування речовини бурого кольору. ( т. 2, а.с.а.с. 114-116 );

- даними протоколу огляду речей та визнання речовими доказами від 07.06.2018, відповідно до яких були оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження, виявлені та вилучені під час проведення 12.04.2018 обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_14 речі - належне ОСОБА_14 майна та зокрема, належне загиблому ОСОБА_17 майно, а саме : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM - картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключниця, п`ять ключів, якими ОСОБА_14 заволодів під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_17 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, а також одяг загиблого ОСОБА_17 , 2 фрагменту грунту з нашаруванням РБК, вилучених 07.04.2018 під час огляду місця події. ( т. 2, а.с.а.с. 213-214, 215- 224 );

У судовому засіданні судовою колегією були оглянуті та досліджені вказані в протоколах огляду речей та визнання речовими доказами від 07.06.2018 вищезазначені речі, які також були надані для ознайомлення учасникам судового провадження.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_14 зазначив, що вилучений під час проведення обшуку його домоволодіння одяг та взуття належать йому та в ньому він був одягнутий та обутий під час подій, які мали місце 06.04.2018.

- заявою - рахунком від 30.07.2016 наданою ТОВ « ЕКТА СЕРВІС » на ім`я ОСОБА_17 щодо придбання останнім мобільного телефону марки «Lenovo» модель «А1000», яким 06.04.2018 обвинувачений ОСОБА_14 заволодів під час вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 з корисливих мотивів. ( т. 2, а.с.а.с. 127-128 );

- даними висновку судово - товарознавчої експертизи № 10567 від 19.06.2018, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo» модель «А1000», з врахуванням зниження якості від зносу, станом на 06.04.2018 складала 1000 гривен. ( т. 2, а.с.а.с. 130-132 );

Колегія суддів вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

При цьому суд враховує положення ч.3 ст. 26 КПК України, відповідно до якої суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, судовий розгляд проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею ( ч.3 ст. 337 КПК України).

Колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що у судовому засіданні встановлений причинний зв`язок між смертю ОСОБА_17 та умисними діями обвинуваченого та приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_14 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує за п.6 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів та за ч.4 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров?я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжким тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні сторона захисту просила судову колегію визнати недопустимим доказ, а саме протокол слідчого експременту, проведеного з ОСОБА_14 від 22.05.2019 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній протокол слідчого експеременту, проведеного з ОСОБА_14 22.05.2019 року. Крім того, досудове слідство було закінчено у липні 2018 року, та судом не було призначено такої слідчої дії під час розгляду справи. Разом з тим, в матеріалах справи міститься протокол слідчого експерименту та інформацію яка міститься на оптичному диску DVD-R з відеозаписом процесуальної дії - слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , який мав місце 12.04.2018, який був досліджений під час судового розгляду.

Судова колегія не приймає до уваги твердження сторони захисту про недопустимість вищезазначених доказів та вважає їх хибними з наступних підстав.

Протокол слідчого експерименту від 12.04.2018 за участю ОСОБА_14 було складено у відповідності до приписів ст. 240 КПК України, так як зазначений протокол містить посилання на склад учасників зазначеної слідчої дії, в тому числі щодо участі захисника ОСОБА_14 та відповідних понятих, умови та результати слідчої дії, інформацію щодо фіксування слідчої дії відповідним засобом звуко - та відео - фіксації, інформацію щодо роз`яснення перед початком слідчої дії ОСОБА_14 його прав та обов`язків та отримання його згоди на проведення слідчої дії з відтворення обставин вчинення протиправних дій у відношенні ОСОБА_17 , підписи учасників слідчої дії, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника, відсутність будь - яких зауважень на протокол слідчої дії, в тому числі щодо застосування співробітниками поліції фізичного чи психічного впливу.

Крім того, судова колегія зазначає, що відеозапис зазначеної процесуальної дії - слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , був здійснений та перенесений на відповідний оптичний диск DVD-R, відповідно до приписів КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 після перегляду та дослідження відеозапису з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії - слідчого експерименту зазначив, щодо проведення за його участю зазначеної слідчої дії та відтворення ним обставин вчинених злочинів. При цьому, під час дослідження відеозапису з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії, судовою колегією не встановлено застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_14 будь - якого впливу з боку учасників зазначеної слідчої дії, в тому числі з боку співробітників поліції. Поведінка обвинуваченого ОСОБА_14 та наявність поряд з ним його захисника, свідчить про добровільне відтворення вчинених ним протиправних дій. Крім того, переглянутий відеозапис слідчої дії свідчить про сумлінне виконання захисником ОСОБА_14 своїх повноважень щодо представлення та захисту інтересів підзахисного та відсутності недобросовісної поведінки захисника.

Також судова колегія зазначає, що згідно ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений до матеріалів провадження в якості речового доказу DVD-R - диск з відеозаписом обставин проведення слідчого експерименту був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на картці пам`яті відеокамери марки «Panasonic» моделі «HC-V160», яка використовувалась при проведенні слідчої дії та зазначена в протоколі слідчого експерименту, в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Зазначена правова позиція міститься в Постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.10.2020 ( справа № 677/2040/16-к, провадження № 51-5738км19 ).

При таких обставинах, судовою колегією не встановлено будь - яких суттєвих порушень щодо проведення зазначеної слідчої дії, які б свідчили про наявність підстав для визнання протоколу слідчого експерименту та інформації яка міститься на оптичному диску DVD-R з відеозаписом зазначеної процесуальної дії недопустимими доказами.

Також у судовому засіданні судової колегії стороною захисту не надано доказів застосування щодо ОСОБА_14 під час досудового розслідування заходів фізичного та психічного впливу з боку співробітників поліції, а тому, за відсутності об`єктивних підтверджень, зазначене твердження сторони захисту судова колегія розцінює критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Крім того, у судовому засіданні були досліджені висновки судово - медичних експертиз № 119/18Дт від 21.06.2018 та № 55/18Дт від 25.06.2018.

Також в судовому засіданні були досліджені відповідні висновки експертів судово - медичних досліджень зразків крові та органів від трупа ОСОБА_17 , на які посилається сторона захисту, а саме : № 16/2820-Дм/18 від 11.04.2018, № 17-144-МК/119/18Дт від 16.05.2018, № 13/1393-ДМ/18 від 13.06.2018, № 14/762к-Дм/18 від 11.04.2018 та які були виконані відповідними експертами - фахівцями Харківського обласного бюро судово - медичної експертизи.

Зазначені висновки експертів свідчать про, те що останні проводили відповідні експертні дослідження на підставі ухвал слідчого судді Дергачівського райсуду Харківської області від 07.04.2018 в межах проведення досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню та за направленням судово - медичного експерта Дергачівського МВ ХОБСМЕ ОСОБА_22 . При цьому експерти у своїх висновках посвідченими своїми підписами, зазначили щодо ознайомлення зі своїми правами та обов`язками та попередженням про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Згідно до приписів ст. 101 ч. 1 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до приписів ст. 101 ч. 8 КПК України якщо для проведення експертизи залучається кілька експертів, експерти мають право складати один висновок або окремі висновки.

Пунктами 2.10, 2.11 п. 2 Інструкції « Про проведення судово - медичної експертизи », затвердженої наказом МОЗУ від 17.01.1995 № 6 та зареєстрованої в МЮУ 26.07.1995 за № 254/790 передбачено, що при виконанні експертиз, в яких виникла необхідність вирішення спеціальних питань, що не входять до компетенції судово-медичного експерта, і потрібна консультація фахівця у відповідній галузі медицини, або у разі потреби у проведенні огляду особи, яка піддається судово-медичній експертизі у лікаря-фахівця, що працює в іншому закладі охорони здоров`я, судово-медичний експерт за погодженням з особою, яка призначила експертизу, має право залучати цього фахівця для проведення всіх необхідних досліджень, для вирішення питань, поставлених перед експертизою. Коли при відповіді на питання, поставлені перед експертизою, виникає необхідність у проведенні судово-медичних лабораторних досліджень, судово-медичний експерт має право надіслати всі необхідні матеріали на ці дослідження. Порядок, організація та вид лабораторного дослідження визначаються правилами проведення окремих видів експертиз, затверджених наказом МОЗ України N 6 ( z0257-95 ) від 17.01.1995.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що при проведенні зазначених експертних досліджень судово - медичний експерт Дергачівського МВ ХОБСМЕ ОСОБА_22 діяла в межах своєї компетенції та повноважень з урахуванням вимог Інструкцій «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» «Про проведення судово - медичної експертизи», КПК України та інших нормативно - правових актів.

При таких обставинах, судовою колегією не встановлено будь - яких порушень щодо порядку проведення зазначених судово - медичних експертиз, які б свідчили про наявність підстав для визнання їх недопустимими доказами.

Крім того, у судовому засіданні сторона захисту наголошувала на недопустимості використання та врахування показань обвинуваченого ОСОБА_14 , наданих ним в ході проведеного за його участю слідчого експерименту, вважаючи їх недопустимим доказом з урахуванням передбаченої ст. 23 КПК України засади кримінального провадження - безпосередність дослідження показань.

Судова колегія не приймає до уваги твердження сторони захисту про недопустимість як доказу вищезазначених показань обвинуваченого ОСОБА_14 , даних ним під час проведення слідчого експерименту та вважає їх хибними з наступних підстав.

Метою слідчого експерименту відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України є документом.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 КПК України, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 КПК України, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст. 95 КПК України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де показання обвинуваченого та протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 КПК України.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених ст. 225 КПК України. Під час досудового розслідування за наявності належних підстав слідчим суддею можуть бути допитані свідок або потерпілий.

Показання підозрюваного в будь-якому випадку не можуть бути судовим доказом, у той час як протоколи слідчих (розшукових) дій після їх оцінки судом із точки зору належності, допустимості і достовірності набувають значення судового доказу.

Змістом показань як процесуального джерела доказів є лише відомості, повідомлені на допиті або одночасному допиті двох чи більше раніше допитаних осіб. Термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК України законодавець використовує для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 КПК України.

Однак, якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати.

Таким чином, спираючись на зміст кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 23, 84, 95, 99, 103-105, 240 КПК України, судова колегія відзначає, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які оцінюються судом за правилами ст. 94 КПК України.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Отже, буквальне тлумачення змісту ст. 23 КПК України у системному зв`язку з нормами, викладеними в статтях 83, 84, 93, 95, 240 КПК України, з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України) не містить підстав для висновку про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_14 , так як при проведенні зазначеної слідчої дії органом досудового розслідування було дотримано законодавчо визначеного порядку проведення такої слідчої дії з огляду на критерії ЄСПЛ щодо забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому, що по своїй суті

є проходженням «тесту допустимості показань у широкому змісті цього поняття».

Норми чинного кримінального процесуального закону щодо оцінки судом протоколу слідчого експерименту як окремого процесуального джерела доказів у провадженні узгоджуються з критеріями, застосованими ЄСПЛ для оцінки справедливості судового розгляду в цілому. Легітимна мета слідчого експерименту за безпосередньою участю підозрюваного, обвинуваченого у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань забезпечується дотриманням процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та встановленого порядку його проведення.

Таким чином, судова колегія вважає щодо відсутності підстав для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_14 , які є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в зазначеному кримінальному провадженні, відповідно до приписів ст. 91 КПК України.

Зазначений правовий висновок міститься в Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 ( справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19 ).

У судовому засіданні встановлено, що проведений за участю підозрюваного ОСОБА_14 слідчий експеримент містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події - вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_17 під час розбійного нападу.

При цьому, під час проведення слідчої дії обвинуваченого ОСОБА_14 , добровільно, без фізичного чи психічного примусу з боку учасників слідчої дії, в присутності захисника та понятих, надав свою згоду на проведення слідчого експерименту. Після чого детально та послідовно виклав обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, одночасно відтворював їх на місці, ретельно викладаючи мету нападу, місце вчинення злочинів, механізм, локалізацію та спосіб нанесення множинних ударів потерпілому, місце розташування викраденого майна, посилаючись на обставини, які були відомі лише йому та не булим відомі іншим учасникам слідчої дії, так як під час вчинення ОСОБА_14 злочинів, очевидці були відсутні.

Таким чином, зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_14 , надані ним під час проведення слідчого експерименту, судовою колегією приймаються, як доказ вчинення останнім у відношенні ОСОБА_17 інкримінованих йому злочинів, а саме умисного вбивства останнього під час розбійного нападу, так як вони є складовою частиною проведеної слідчої дії - слідчого експерименту, а тому судовою колегією не встановлено наявність підстав для визнання показань підсудного ОСОБА_14 недопустимим доказом.

Судова колегія також не приймає до уваги твердження сторони захисту в частині того, що при вищезазначених обставинах обвинувачений ОСОБА_14 не вчиняв розбійного нападу на ОСОБА_17 під час якого вчинив умисне вбивство останнього, а лише на грунті неприязних стосунків заподіяв тілесні ушкодження потерпілому та викрав належне йому майно, та розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів.

Так дослідженими у судовому засіданні доказами достовірно та без заперечливо встановлено, що підсудний ОСОБА_14 за обставин викладених у вироку суд, вчинив розбійний напад на ОСОБА_23 з метою заволодіння належним останньому майно, під час якого вчинив умисне вбивство ОСОБА_23 з корисливих мотивів.

Судова колегія зазначає, щодо наявності умислу ОСОБА_14 на вчинення вказаних особливо тяжких злочинів, свідчить те, що потерпілий ОСОБА_24 є особою значно старшим за віком в порівнянні з підсудним ОСОБА_14 та за життя агресії у відношенні інших осіб не проявляв, в тому числі і у відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 .

Під час зазначених подій ОСОБА_17 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння ( наявність в крові трупа ОСОБА_17 етилового спирту в кількості - 2,9 %о ) та мав відповідні фізичні вади, які значно утруднювали його пересування, що виключало його активні дії у відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 , який перебував у задовільному фізичному стані.

Відсутність у обвинуваченого ОСОБА_14 будь - яких тілесних ушкоджень, свідчить про те, що при зазначених обставинах саме він вчинив напад на потерпілого ОСОБА_17 та з метою досягнення злочинного результату - заволодіння майном потерпілого, почав наносити зі значною силою, ногами множинні удари в область життєво важливих органів людини, в тому числі в область голови, продовжуючи наносити удари потерпілому, який внаслідок отриманих ушкоджень впав на землю, перебував у безпорадному стані та не чинив опору, що не заперечувалось під час проведення слідчого експерименту обвинуваченим ОСОБА_14 .

Крім того, на наявність умислу ОСОБА_14 на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_17 та подальшого вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів свідчить кількість та локалізація нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, подальші дії ОСОБА_14 , який вчиняв свої протиправні дії доки не досяг злочинного результату - позбавлення життя ОСОБА_17 та залишивши потерпілого на місці вчинення злочинів з викраденим майном зник, що також підтверджується висновками судово - медичних експертиз в частині характеру, кількості, локалізації та тяжкості заподіяних ОСОБА_17 тілесних ушкоджень.

Крім того, щодо наявності умислу на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_17 та подальшого вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів також свідчать пояснення та відтворення подій ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, який вказував саме на наявність у нього умислу направленого на заволодіння майном потерпілого та заподіяння у зв`язку з цим тілесних ушкоджень, наголошуючи на тому, що він розумів, що наносить зі значною силою удари саме в голову потерпілого, від яких останній може впасти на землю, а також те, що під час побиття потерпілий опору йому не чинив, крім того, зазначив, що під час викрадення майна ОСОБА_17 , яке перебувало в карманах його одягу, останній ознак життя не подавав, допомоги потерпілому він не надавав, до наслідків своїх дій відносився байдуже.

Щодо механізму тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_17 судова колегія зазначає, що відповідно до висновків судово - медичних експертиз смерть ОСОБА_17 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення органів шиї.

Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_14 викладаючи обставини вчинених злочинів зазначив, що він не пам`ятає яким чином був розташований ОСОБА_17 перед нанесенням йому першого удару, так як було темно, а також в яких кишенях перебували речі ОСОБА_17 , якими він заволодів, він також не звертав увагу яким чином впав на землю ОСОБА_17 .

Тому враховуючи показання ОСОБА_14 надані ним під час проведення слідчого експерименту, а також дані судово- медичної експертизи, судова колегія твердження сторони захисту щодо заперечення здійснення ОСОБА_14 . здавлення органів шиї ОСОБА_17 руками, не приймає до уваги та розцінює критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до висновків судово - медичних експертиз ушкодження, які були виявлені на тілі ОСОБА_17 , були отримані їм в період приблизно як за пів години, до настання смерті ( окрім травми шиї), після отримання вищезазначеної травми шиї вчинення ОСОБА_17 . самостійних дій є маловірогідним, або в малому обсязі.

Також, у судовому засіданні встановлено, що під час зазначених подій, на місці вчинення злочинів сторонні особи були відсутні, так як події відбувалися в пізній час доби, що не заперечувалось під час проведення слідчого експерименту обвинуваченим ОСОБА_14 , під час якого останній зазначав обставини, які були відомі лише йому та не булим відомі іншим учасникам слідчої дії.

При таких обставинах, враховуючи висновки судово - медичних експертиз, в частині настання смерті ОСОБА_17 та вищезазначені показання ОСОБА_14 , судова колегія вважає, що зазначені обставини у своєї сукупності виключають можливість заподіяння ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала його смерть, іншої особою, крім обвинуваченим ОСОБА_14 .

Даними комісійної судово-медичної експертизи, яка була призначена ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_17 слід вважати закриту травму шиї, перебіг якої супроводжувався травматичним набряком гортані з її обструкцією, що в термінальній стадії (стадії декомпенсації) призвело до розвитку механічної асфіксії, як безпосередньої причини легального наслідку.

У відповідності з даними дослідної частини «Висновку експерта» № 13/1393-ДМ/18 від 13.06.2018, при судово-медичній експертизі об?єктів (шматочків внутрішніх органів і м?яких тканин) від трупа ОСОБА_17 , в крововиливах в м?які тканини шиї виявлені реактивні запальні зміни, характер яких свідчить, що дані ушкодження могли утворитися в усереднений проміжок часу, який обчислюється від 30 хвилин - годиною до настання смерті. Проміж з цим слід відмітити, що даний період часу між спричиненням травми шиї і настанням її ускладнень, які обумовили розвиток механічної асфіксії міг бути більш пролонгованим і обчислюватися декількома годинами так як стан алкогольного сп?яніння, в якому перебував постраждалий є фактором, що сповільнює строки розвитку реактивних змін (тканинної запальної реакції в зонах крововиливів/ушкоджень).

3 огляду на викладене, можна припустити, що в період, який передував стану декомпенсації травматичного набряку гортані і розвитку асфіксії, постраждалий ОСОБА_17 міг вчиняти якісь самостійні дії (пересуватися, тощо). При цьому слід зазначити, що у випадках травм шиї, подібних отриманій ОСОБА_17 , за даними спеціальної медичної літератури, спостерігається порушення нормального дихання, інколи - кровохаркання, тощо, і ці прояви можуть проявлятися як безпосередньо після травми, так і через деякий час. Також вірогідна, безпосередньо після її спричинення, рефлекторна втрата свідомості з можливістю наступного її відновлення.

Отже, підстав для перекваліфікації з п.6 ч.2 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 121 КК України, та з ч.4 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 185 КК України колегією суддів не встановлено.

Умисне вбивство з корисливих мотивів (п. 6 ч. 2 ст. 115) має місце у разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном), одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. Сукупність злочинів матиме місце і в тому випадку, коли винний вчиняє умисне вбивство під час нападу або зразу ж після нього з метою заволодіння або утримання майна. За таких обставин вчинене слід кваліфікувати як умисне вбивство з корисливих мотивів (п. 6 ч. 2 ст. 115) та розбій (ч. 4 ст. 187).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_14 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи та особливо тяжкий злочин проти власності.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_14 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , не працевлаштований , на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за висновком судово - психіатричної експертизи № 414 від 21.05.2018 за своїм психічним станом визнаний осудним, у період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_14 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ( т. 2, а.с.а.с. 208-210, 225-247 ).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_14 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_14 колегією суддів визнається вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_14 колегія суддів виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким в результаті якого особу позбавлено життя, яке відповідно до загальних засад встановлених у Конституції України, життя та здоров`я людини є пріоритетною цінністю, яка охороняється і захищається Державою, відношення особи до скоєного злочину, у зв`язку з чим, суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкції ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк з конфіскацією майна та на підставі ст.70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з з конфіскацією майна , виходячи з обставин кримінального провадження, даних про його особу, матеріальний стан, відношення до вчинених злочинів.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_14 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 12.04.2018 та утримується в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор », у зв`язку з чим, судова колегія вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_14 з вказаного числа.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Потерпілою ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_14 у відшкодування матеріальної шкоди 1000 гривень, яка є визначеною висновком судово - товарознавчої експертизи, вартістю належного загиблому ОСОБА_17 мобільного телефону марки «Lenovo» модель «А1000», яким заволодів підсудний ОСОБА_14 та у відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 гривень. ( т. 1, а.с.а.с. 179-199 ).

В обґрунтування поданого цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_12 , яка є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, зазначила, що в результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_14 було спричинено смерть її сину ОСОБА_17 , внаслідок чого був порушений її звичайний спосіб життя, погіршився стан її здоров`я, так як вона пережила сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через втрату нею самої близької людини.

Потерпілою ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_14 у відшкодування матеріальної шкоди 12226,5 гривень, яка є витратами понесеними нею на поховання батька ОСОБА_17 , а також у відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 гривень. ( т. 1, а.с.а.с. 151-171; т. 2, а.с.а.с. 136-138 ).

На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, потерпіла ОСОБА_13 надала квитанції щодо витрат на поховання батька. ( т. 1, а.с.а.с. 163-167 ).

Крім того, потерпіла ОСОБА_13 , яка є інвалідом з дитинства, в обґрунтування поданого цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди зазначила, що в результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_14 було спричинено смерть її батьку ОСОБА_17 , внаслідок чого був порушений її звичайний спосіб життя, погіршився стан її здоров`я, так як вона пережила сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через втрату нею самої близької людини.

Обвинувачений ОСОБА_14 у судовому засіданні зазначені позовні вимоги потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнав частково.

Судова колегія вважає цивільні позови ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в частині стягнення витрат на поховання та відшкодування моральної шкоди, обґрунтованим, однак таким, що підлягає частковому задоволенню, в частині відшкодування вартості належного загиблому ОСОБА_17 мобільного телефону, вважає позов не обґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно до приписів ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Також судова колегія зауважує, що за приписами ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Аналізуючи викладенні положення закону, судова колегія дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, внаслідок чого сталась смерть ОСОБА_17 так і розмір матеріальної шкоди, понесеної потерпілою ОСОБА_13 на поховання батька, тому в відшкодування заподіяної матеріальної шкоди з підсудного ОСОБА_14 на користь потерпілої ОСОБА_13 підлягають стягненню витрати на поховання в загальній сумі 4345 гривень.

В частині стягнення витрат на організацію поминального обіду, позовні вимоги ОСОБА_13 задоволенню не підлягають, так як відшкодування витрат на організацію поминального обіду не передбачено діючим законодавством, а саме приписами ЦК України та Законом України « Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003.

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_12 в частині стягнення з підсудного ОСОБА_14 на її користь вартості належного її сину мобільного телефону, судова колегія зазначає, щодо безпідставності заявлених позовних вимог, так як під час досудового розслідування, належний загиблому ОСОБА_17 мобільний телефон був вилучений у обвинуваченого ОСОБА_14 в первісному стані та долучений до матеріалів кримінального провадження, а тому за результатами розгляду зазначеного кримінального провадження вказаний речовий доказ - мобільний телефон підлягає поверненню потерпілої за належністю, що свідчить про відсутність на в теперішній час матеріальної шкоди потерпілої.

Щодо стягнення моральної шкоди, судова колегія вважає, що потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 достатньо обгрунтували, розмір моральної шкоди, яка ними заявлена та чому саме в такому розмірі є достатньою для компенсації спричинених їм фізичних та моральних страждань.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись вищевикладеним, судова колегая враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнали потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у їх житті, та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , спричиненої їм неправомірними діями ОСОБА_14 моральної шкоди є сума в 200000 гривень кожному з потерпілих.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в задоволенні позовів необхідно відмовити.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_14 підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення експертизи.

Ухвалами слідчого судді Дергачівського райсуду Харківської області від 19.04.2018 та 16.05.2018 було накладено арешт на вилучений 17.04.2018 в ході огляду місця події одяг : штани, мокасини, футболку, куртку, кепку, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_17 , а також на вилучене в ході проведення обшуку житла ОСОБА_14 майно : SIM - карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; належний обвинуваченому ОСОБА_14 одяг : джемпер, штани, кофта, кросівки; належне загиблому ОСОБА_17 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM - картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключниця, п`ять ключів і яке було визнано речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню. ( т. 2, а.с.а.с. 117-118, 158-162 ).

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як належить обвинуваченому ОСОБА_14 та загиблому ОСОБА_17 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна та в подальшому визначити долю речових доказів наступним чином.

Речові докази зазначені в постановах про визнання речовими доказами від 07.06.2018 та 19.06.2018, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області, а саме : фрагменти грунту з нашаруванням речовини бурого кольору; пакунок з харчовими продуктами; пляшка з під горілки « Хлібний дар »; чотири SIM - карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; штани, мокасини, футболка, куртка, кепка, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_17 , - підлягають знищенню; належний підсудному ОСОБА_14 одяг : джемпер, штани, кофта, кросівки, - підлягають поверненню останньому за належністю; належне загиблому ОСОБА_17 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» в якому міститься SIM - карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключниця, п`ять ключів, - підлягають поверненню потерпілої ОСОБА_12 за належністю; належний підсудному ОСОБА_14 мобільний телефон марки «HOPE» модель «S16», - підлягає подальшому зберіганню в камері зберігання речових доказів, з метою забезпечення звернення стягнення за цивільними позовами та конфіскації майна; сім DVD+R, DVD-R, CD-R диски з інформацією щодо з`єднань операторів мобільного зв`язку, фіксування проведення обшуку в житлі підсудного ОСОБА_14 , слідчих експериментів за участю останнього та потерпілої ОСОБА_12 , зразок крові обвинуваченого ОСОБА_14 , - підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження. ( т. 2, а.с.а.с. 62, 66, 70, 91, 113, 157, 190-192, 193, 199, 215-224 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-371, ст. 373-374 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України та призначити покарання:

- за п.6 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 10 ( десяти ) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

- ч.4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 8 ( восьмі) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 12 ( дванадцяти ) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 12 квітня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_14 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн. В інший частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 4345 грн. та моральну шкоду у сумі 200000,00 грн. В інший частині позову відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дергачівського райсуду Харківської області від 19.04.2018 та 16.05.2018 на вилучений 17.04.2018 в ході огляду місця події одяг : штани, мокасини, футболку, куртку, кепку, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_17 ; на вилучене в ході проведення обшуку житла ОСОБА_14 майно : SIM - карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; належний підсудному ОСОБА_14 одяг : джемпер, штани, кофта, кросівки; належне загиблому ОСОБА_17 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM - картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключницю, п`ять ключів.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області, а саме : фрагменти грунту з нашаруванням речовини бурого кольору; пакунок з харчовими продуктами; пляшка з під горілки « Хлібний дар »; чотири SIM - карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; штани, мокасини, футболку, куртку, кепку, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_17 , - знищити; належний ОСОБА_14 одяг : джемпер, штани, кофту, кросівки, - повернути ОСОБА_14 : належне загиблому ОСОБА_17 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» в якому міститься SIM - карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключницю, п`ять ключів, - повернути потерпілої ОСОБА_12 ; належний обвинуваченому ОСОБА_14 мобільний телефон марки «HOPE» модель «S16», - зберігати в камері зберігання речових доказів, з метою забезпечення звернення стягнення за цивільними позовами та конфіскації майна; сім DVD+R, DVD-R, CD-R дисків з інформацією щодо з`єднань операторів мобільного зв`язку, фіксування проведення обшуку в житлі обвинуваченого ОСОБА_14 , слідчих експериментів за участю останнього та потерпілої ОСОБА_12 , зразок крові обвинуваченого ОСОБА_14 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3