Справа № 464/1174/23
пр.№ 1-кп/464/56/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000192 від 01.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нове Село Жовківського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого на посаді водія ТзОВ «Тедіс Україна», зареєстрованого за адресою: с.Нове Село Жовківського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 01 березня 2023 року близько 12:00 год., керуючи автомобілем марки "Renault Master" реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним прибудинковою територією поблизу будинку №90 по пр. Червоної Калини у м. Львові, всупереч ст.14 Закону України «Про дорожній рух» згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги Р.1 п.1.5, Р.2 п.2.3 б) та Р. 10 п.10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що водій під час керування технічно-справним транспортним засобом, рухаючись заднім ходом, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед початком руху, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину дороги прибудинкової території, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, а саме: перелом плеснової кістки (закритий перелом основи 5 плюсневої кістки лівої стопи без зміщення фрагментів), перелом латеральної кісточки (закритий перелом латеральної кісточки правої гомілки без зміщення фрагментів), садно в ділянці нижньої кінцівки, рівень не уточнений (забійні садна обох колінних суглобів), поверхнева травма волосистої частини голови, не уточнена, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ствердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при зазначених в обвинувальному акті обставинах. Вказав, що вчинив ДТП з необережності, потерпіла попала в «сліпу» зону. Докази, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю, не оспорюючи їх. Увчиненому щиро розкаявся, приніс потерпілій вибачення, повністю відшкодував потерпілій шкоду в розмірі 1500 доларів США, 6000 грн. У вчиненому щиро кається, шкодує про вчинене, просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Від потерпілої на адресу суду 17.05.2023, 21.09.2023, 11.01.2024 надійшли заяви про розгляд кримінального провадження у її відсутність, у зв`язку з відшкодуванням ОСОБА_3 компенсації за спричинену шкоду. В останнє судове засідання потерпіла не прибула у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, яке судом визнається достовірним, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам роз`яснено і зрозуміло зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1ст.286 КК України, оскільки останній порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законодавцем віднесений до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює водієм, позитивно характеризуться по місцю праці, є особою з інвалідністю 3-ї групи, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, раніше несудимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та відшкодування потерпілій заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи висновок досудової доповіді, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті вчиненого ним кримінального правопорушення у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, вчинене з необережності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив протиправність своїх дій, на спеціалізованих обліках не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що слід вважати обставинами, які істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинувачений не становить загрози для суспільства, належно виконував свої процесуальні обов`язки, і сама по собі поведінка ОСОБА_3 свідчить про те, що останній став на шлях виправлення та вживає заходів для усунення негативних наслідків скоєного ним кримінального правопорушення, і його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства. А тому, на переконання суду, у даному конкретному випадку є достатні та обґрунтовані підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання на підставі ст.75 КК України та встановлення йому іспитового строку, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Позиція сторони захисту про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України і закриття провадження не заслуговує на увагу суду, оскільки суд позбавлений можливості безпосередньо перевірити обставини примирення потерпілої з обвинуваченим. В даному випадку потерпіла, незважаючи на її заяви про те, що вона не заперечує проти закриття провадження, жодного разу не прибула за викликом суду, а в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_4 померла (довідка про причину смерті ОСОБА_8 - коронавірусна хвороба).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 5663,40 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 06.03.2023 на майно - слід скасувати.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілою не пред`являвся.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, протягом якого він не вчинить нового злочину та належно виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Тривалість іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 5663,40 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 06.03.2023 на майно - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ТзОВ «Тедіс Україна» - залишити ТзОВ «Тедіс Україна».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляції через Сихівський районний суд м.Львова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1