Справа № 603/644/23
Провадження № 1-кп/603/14/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судд ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 05 серпня 2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутір-Будилів Снятинського району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого сержанта, у силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України введено воєнний стан, який триває дотепер.

21.03.2022 року відповідно до Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року та «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації.

Молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства.

11.05.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

З 21.06.2023 року до 07.07.2023 року молодший сержант ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня»). Однак після завершення лікування 07.07.2023 року о 18 год 00 хв молодший сержант ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не прибув до розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 . В період з 18 год 00 хв 07.07.2023 року до 09 год 00 хв 12.10.2023 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 перебував поза межами розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) та не виконував свої службові обов`язки, проводячи час на власний розсуд.

12.10.2023 року о 09 год 00 хв молодший сержант ОСОБА_3 добровільно прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року), а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість не визнав. Натомість, надати детальні та розгорнуті показання, які б пояснювали його позицію, відмовився.

На запитання головуючого ОСОБА_3 підтвердив, що він проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 з травня 2023 року. ОСОБА_3 зазначив, що з 07.07.2023 року до 09.07.2023 року він перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , де проходив службу. Приблизно 09.07.2023 року зранку він прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 та подав рапорт про прибуття. Проте з 10.07.2023 року до 12.10.2023 року за місцем служби його не було.

Також обвинувачений підтвердив те, що в жовтні 2023 року його доставили в територіальний підрозділ ДБР з м. Київ. Про причини перебування в м. Київ у вказаний період обвинувачений відмовився повідомляти.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року), його вина доводиться зібраними у кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні належними і допустимими доказами, зокрема:

Показаннями свідків

Свідок ОСОБА_6 , військовослужбовець, який проходить службу на посаді офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив суду, що безпосереднім свідком неприбуття ОСОБА_3 до місця служби він не був, проте знайомий із вказаним фактом з відповідного наказу про проведення службового розслідування з 07.07.2023 року по 14.07.2023 року, здійснення якого було доручено саме йому. Зазначений наказ видано на підставі рапорту, поданого офіцером ОСОБА_7 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надалі за клопотанням останнього був спрямований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час проведення службового розслідування було підтверджено факт неприбуття ОСОБА_3 в розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свідок пояснив, що кожного вечора в роті проводиться перевірка присутніх військовослужбовців, на якій ОСОБА_3 був відсутній. Окрім того, в командира роти по вказаному факту було відібрано пояснювальну записку про неповернення ОСОБА_3 . Відповідну записку в обвинуваченого не відібрали, оскільки він був відсутній на місці служби. Жодних поважних причин для неприбуття ОСОБА_3 під час службового розслідування не встановлено. Після проведення службового розслідування матеріали за вказаним розслідуванням були передані в м. Чортків ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Окрім того, свідок ОСОБА_6 , який, серед іншого здійснює ведення журналу (книги) обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого, зазначив, що жодного рапорту ОСОБА_3 датованого 09.07.2023 року чи 10.07.2023 року не було.

Свідок ОСОБА_8 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив суду, що в червні 2023 року ОСОБА_3 було направлено на лікування в м. Тернопіль, після чого він його більше не бачив. Про причини неповернення ОСОБА_3 в розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 свідку невідомо. Про службове розслідування за вказаним фактом йому невідомо. Водночас свідок зазначив, що обвинуваченого не було ні на шикуванні, ні в казармі, в якій він проживав разом з обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_9 , військовослужбовець, командир відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив суду, що шикування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 відбувається щодня. У випадку відсутності кого-небудь із військовослужбовців про це повідомляється командир роти. Після лікування ОСОБА_3 на певний час зник. Надалі, дату свідок не пригадує, коли факт неповернення ОСОБА_3 став загальновідомий в ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачений прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 в супроводі двох поліцейських та працівника ВСП (військової служби правопорядку).

Свідок ОСОБА_10 , військовослужбовець, який проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив суду, що йому відомо про факт відсутності ОСОБА_3 за місцем служби. Причини неповернення ОСОБА_3 до місця служби свідок не знає. ОСОБА_10 також пригадує, що ОСОБА_3 до місця служби привезли поліцейські.

Свідок ОСОБА_11 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказав, що йому відомо про факт неповернення ОСОБА_3 до місця служби та проведення службового розслідування за цим фактом. Свідок вказав, що після проведення перевірки ОСОБА_3 до місця служби не повертався.

Письмовими доказами

Згідно з довідкою від 02.02.2023 року військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_1 за результатом медичного огляду ОСОБА_3 визнано обмежено придатним до військової служби та водночас визнано придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення військових частин, комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (т. 1, а. с. 229).

Як вбачається з обліково-послужної карточки, тимчасового посвідчення та послужного списку ОСОБА_3 , молодший сержант ОСОБА_3 , будучи призваним по загальній мобілізації відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року, з травня 2023 року обіймав посаду командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1, а. с. 208, 214, 220-221).

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (по особовому складу) № 200-РС від 24.04.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_3 , бойового медика взводу І мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, звільнено із займаних посад та призначено командиром відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , ВОС-100182А, що підтверджується витягом з наказу № 200-РС від 24.04.2023 року (т. 1, а. с. 222).

Молодшого сержанта ОСОБА_3 , бойового медика взводу І мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, який з 03.05.2023 року знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (по особовому складу) від 24.04.2023 року № 200-РС на посаду командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 10.05.2023 року № 131 визначено вважати таким, що 10.05.2023 року вибув до нового місця служби АДРЕСА_2 , та з 10.05.2023 року виключено з особового складу частини і всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом з наказу № 131 від 10.05.2023 року (т. 1, а. с. 210).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 143 від 11.05.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_3 , призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (по особовому складу) від 24.04.2023 року № 200-РС на посаду командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , з 11.05.2023 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та наказано вважати таким, що з 11.05.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, що підтверджується витягом з наказу № 143 від 11.05.2023 року (т. 1, а. с. 198, 207, 223).

26.06.2023 року ОСОБА_3 було направлено на медичний огляд з метою визначення ступеня придатності для подальшого проходження військової служби в КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» м. Тернопіль (т. 1, а. с. 230).

Згідно з відповіддю КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради № 03/10/3574 від 16.10.2023 року військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі з 21.06.2023 року до 07.07.2023 року (т. 1, а. с. 242).

Згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 8411 від 07.07.2023 року, виданою КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, 21.06.2023 року ОСОБА_3 прибув до вказаного медичного закладу за направленням ІНФОРМАЦІЯ_7 і госпіталізований черговим лікарем-психіатром відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду. Після проведення лікування ОСОБА_3 був виписаний з відділення 07.07.2023 року. Працездатність відновлена повністю, визначено приступити до роботи з 08.07.2023 року (т. 1, а. с. 204).

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_8 молодший сержант ОСОБА_3 в період з 07.07.2023 року до 31.07.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув (т. 1, а. с. 156).

Із витягу з книги обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до ІНФОРМАЦІЯ_9 ) вбачається, що молодший сержант ОСОБА_3 21.06.2023 року вибув в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» та повинен був повернутись до ІНФОРМАЦІЯ_3 08.07.2023 року, проте самовільно залишив частину (т. 1, а. с. 157).

Рапортом т. в. о. командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 від 07.07.2023 року повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що станом на 18:00 год 07.07.2023 року молодший сержант ОСОБА_3 , командир відділення охорони взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутній за місцем служби (не повернувся з лікування). 07.07.2023 року приблизно об 11:30 год під час телефонної розмови з лікарем психіатричного відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» отримано інформацію про те, що молодший сержант ОСОБА_3 виписаний зі стаціонарного лікування і направлений до постійного місця проходження військової служби. Однак до місця несення служби не прибув. Надалі вказаний рапорт скеровано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1, а. с. 200).

Відповідно до письмової доповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.07.2023 року, адресованої начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 (вх. № 10617 від 07.07.2023 року), 07.07.2023 року о 18:10 год від т. в. о. командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов рапорт про факт відсутності за місцем служби (не повернувся з лікування) військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_3 , командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 . 07.07.2023 року приблизно об 11:30 год під час телефонної розмови з лікарем психіатричного відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» отримано інформацію про те, що молодший сержант ОСОБА_3 виписаний зі стаціонарного лікування і направлений до постійного місця проходження військової служби, однак до місця несення служби не прибув (т. 1, а. с. 225).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 200 від 07.07.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_3 , командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішено вважати таким, що 07.07.2023 року не прибув з лікування до постійного місця проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 та припинив виконання службових обов`язків за посадою, що підтверджується витягом з наказу від 07.07.2023 року № 200 (т. 1, а. с. 224).

Рапортом т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13.07.2023 року повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що зі слів оперативного чергового ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 , який знаходився в ЗСУ з ІНФОРМАЦІЯ_3 , помічений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_12 . Про вказаний факт здійснено доповідь по телефону № 73241 на оперативного чергового загального відділу ВСП м. Тернопіль, проте було відмовлено у вжитті заходів щодо військовослужбовця ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 201).

Відповідно до письмових пояснень т. в. о. командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.07.2023 року ним 07.07.2023 року о 18:00 год було проведено шикування роти, на якому молодший сержант ОСОБА_3 був відсутній. В приміщенні роти його теж не було виявлено. Про що він доповів рапортом начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 (вх. № 3213/5 від 07.07.2023 року). Також в рапорті зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_3 відмовляється виходити на шикування роти, не з`являється на шикування для проведення вечірньої перевірки, ігнорує всі його та інших старших начальників накази і вказівки, не виконує розпорядок дня відповідно до розкладу занять тощо (т. 1, а. с. 202).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 від 07.07.2023 року з метою з`ясування причин та умов відсутності за місцем несення служби молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено службове розслідування, проведення якого доручено офіцеру відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 , що підтверджується витягом з наказу від 07.07.2023 року № 336 агд (т. 1 а. с. 197).

За фактом самовільного залишення місця несення служби (без зброї) молодшим сержантом ОСОБА_3 , командиром другого відділення третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 08.07.2023 року до 14.07.2023 року офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 було проведено службове розслідування (т. 1, а. с. 190-192).

Актом службового розслідування, затвердженого 17.07.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 , встановлено, що командир 2 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 молодший сержант ОСОБА_3 , на час закінчення службового розслідування не прибув до постійного місця проходження військової служби. 07.07.2023 року приблизно об 11:30 год під час телефонної розмови з лікарем першого психіатричного відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» отримано інформацію про те, що молодший сержант ОСОБА_3 виписаний зі стаціонарного лікування і направлений до постійного місця проходження військової служби. Під час шикування особового складу т.в.о. командира охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що молодший сержант ОСОБА_3 станом на 18:00 год 07.07.2023 року відсутній за місцем несення служби роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ). Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги ст. ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (т. 1, а. с. 193-196).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по адміністративно-господарській діяльності) № 353 агд від 17.07.2023 року «Про результат службового розслідування за фактом самовільного залишення місця несення служби (без зброї)» за порушення вимог ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на молодшого сержанта ОСОБА_3 , командира відділення охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено дисциплінарне стягнення сувора догана, що підтверджується витягом з наказу № 353 агд від 17.07.2023 року (т. 1, а. с. 226-227).

Як вбачається зі змісту письмового повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 від 31.07.2023 року № 697/3/2772, директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові було повідомлено про вчинення військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим сержантом ОСОБА_3 , який 07.07.2023 року не прибув в пункт постійної дислокації ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР, де перебував на лікуванні з 21.06.2023 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Станом на 31.07.2023 року молодший сержант ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повернувся, про своє місце перебування не повідомляв. Під час перевірки об`єктивних причин, які б перешкоджали прибути ОСОБА_3 з 07.07.2023 року до місця служби не встановлено (т. 1, а. с. 188).

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині ) № 260 від 05.09.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_3 , командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Сухопутних військ Збройних Сил України, вирішено вважати таким, що звільнений з займаної посади та призупинив військову службу з 05.08.2023 року. Підстава наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 (по особовому складу) від 05.09.2023 року № 60-РС, що підтверджується витягом з наказу від 05.09.2023 року № 260 (т. 1, а. с. 212).

Як вбачається зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.11.2023 року, ОСОБА_3 31.10.2023 року о 14:30 год фактично було затримано на підставі ухвали слідчого суді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.10.2023 року (справа № 607/19658/23), представником ІНФОРМАЦІЯ_15 (по АДРЕСА_3 ) начальником групи розшукової роботи відділу ОППС в/ч НОМЕР_3 по АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 244-246).

Згідно з відповіддю т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.11.2023 року молодший сержант ОСОБА_3 на військову службу у розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 з 07.07.2023 року до 07.11.2023 року не повертався, до виконання службових обов`язків не приступав та не писав рапорт про прибуття (т. 1, а. с. 231-233).

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року), тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винуватим та запевнив суд, що приблизно в період з 09.07.2023 року до 11.07.2023 року він з`явився до місця несення служби - ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що також подавав відповідний рапорт.

Як вбачається з долучених до відповіді № 5/3256 від 07.11.2023 року копії сторінок журналу обліку реєстрації вхідних документів (т. 1, а. с. 232-233), за період з 07.07.2023 року до 11.07.2023 року жодних рапортів від ОСОБА_3 в ІНФОРМАЦІЯ_16 не було зареєстровано. Водночас у вказаному журналі містяться записи про рапорт Броніча щодо ОСОБА_3 від 07.07.2023 року та запис про призначення службового розслідування щодо ОСОБА_3 від 08.07.2023 року.

Про відсутність рапорту, на який посилається обвинувачений, в судовому засіданні також підтвердив свідок ОСОБА_6 , який здійснює ведення книги обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до ІНФОРМАЦІЯ_3 особового складу.

Також в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання обвинуваченого на те, що в період з липня 2023 року до жовтня 2023 року він звертався у різні лікувальні заклади за медичною допомогою, оскільки відповідних доказів стороною захисту суду не надано. Водночас стороною обвинувачення до матеріалів справи долучено відповіді КНП «Київська міська клінічна лікарня № 2», КНП «Київська міська клінічна лікарня № 3», КНП «Київська міська клінічна лікарня № 11», КНП «Монастириська міська лікарня», КНП «Чортківська центральна міська лікарня», КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» про те, що за вищевказаний період ОСОБА_3 до вказаних медичних закладів за допомогою не звертався та не перебував на лікуванні (т. 1, а. с. 236-241, 243).

Щодо доводів обвинуваченого про його неосудність суд звертає увагу на таке.

Згідно з актом огляду № 392 спеціальної медичної комісії КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради за результатом проведення огляду ОСОБА_3 у нього встановлено розлади психіки та поведінки внаслідок вживання різних стимуляторів (вживання зі шкодою для здоров`я), за результатом чого рекомендовано пройти добровільне лікування (т. 1, а. с. 247).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 719 від 07.11.2023 року, складеного за результатом огляду обвинуваченого лікарями-психіатрами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_3 виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, та давати щодо них правильні покази. В період вчинення інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (т. 1, а. с. 248-249).

Суд звертає увагу на те, що нез`явлення вчасно на службу в цьому випадку слід розуміти як таке, що залишивши місце служби на законній підставі та маючи об`єктивні можливості для повернення в установлений час, військовослужбовець своєчасно не з`являється до місця служби і перебуває поза місцем служби понад встановлений строк. Таке ухилення від несення обов`язків військової служби здійснюється шляхом бездіяльності.

Поважними причинами нез`явлення в строк на службу слід вважати об`єктивні фактори, що перешкоджають військовослужбовцю своєчасно з`явитися до місця служби. Питання про наявність поважних причин нез`явлення вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин справи.

Тобто, нез`явлення вчасно на службу полягає в тому, що військовослужбовець у законному порядку залишив розташування частини або місце служби та не повертається в зазначений час для подальшого несення військової служби, а саме: не повертається із звільнення з частини, відрядження, відпуски або з лікування без поважних причин до частини або на службу в установлений строк. Початком нез`явлення вчасно без поважних причин на службу для всіх категорій військовослужбовців вважається закінчення встановленої тривалості правомірного перебування поза службою.

Як встановлено судом, після закінчення 07.07.2023 року лікування в КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» ОСОБА_3 в період з 18:00 год 07.07.2023 року до 09:00 год 12.10.2023 року без поважних причин вчасно не з`явився до місця служби ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), що було ним вчинене в умовах воєнного стану. Отже, у даному випадку є всі необхідні ознаки, якими характеризується об`єктивна сторона ч. 5 ст. 407 КК України в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року.

У разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), суд у відповідності до ч. 3 ст. 374 КПК України, окрім іншого, зазначає мотиви призначення покарання.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Таке покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Повертаючись до кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений вчинив умисний злочин проти встановленого порядку несення військової служби, котрий відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Суд бере до уваги, що обвинувачений неодружений, не має утриманців, у силу ст. 89 КК України не судимий (т. 1, а. с. 3, 234), за місцем служби характеризується негативно (т. 1, а. с. 228), раніше неодноразово залишав місце служби/військову частину (т. 1, а. с. 199, 210). Водночас суд враховує, що ОСОБА_3 брав участь в бойових діях та отримав поранення внаслідок проходження військової служби (т. 1, а. с. 229).

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого ним кримінального правопорушення, наслідки цього правопорушення для Збройних Сил України, а також зважаючи на думку прокурора, який просив призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, як єдиний та безальтернативний вид покарання, на строк, наближений до мінімальної межі, визначеної санкцією ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року).

При цьому, відсутні правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України), або ж звільнення від покарання з випробуванням (ст. 75 КК України), адже Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 встановлено заборону для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України у разі засудження за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинені в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 31 жовтня 2023 року

Разом з тим, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 16 серпня 2024 року.

Шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року) та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 31 жовтня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 16 серпня 2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1