Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/6/24
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Ружині Житомирської області
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.к. НОМЕР_1 ,
Уродженки с.Вільнопілля Ружинського району Житомирської області,
українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Ружинського районного суду Житомирської області 04.04.2024 року до 100 годин громадських робіт, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-
30.10.2023 у невстановлений час у ОСОБА_4 , яка перебувала в житловому будинку АДРЕСА_2 виник умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого
майна, а саме грошових коштів в іноземній валюті, які належать ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 у цей самий день у невстановлений час не пізніше 19 год. скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та власник будинку відпочиває, діючи умисно та протиправно, керуючись корисливим мотивом, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, з числа заощаджень у іноземній валюті, які знаходились у подарунковій паперовій коробці в одній із кімнат будинку, таємно, повторно викрала грошові кошти в сумі 220 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 2 штук та купюру номіналом 20 доларів США у кількості 1 штуки, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на 30.10.2023 року становить 8012,752 грн., та тим самим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Обвинувачена в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. Показавши, що дійсно 30.10.2023 перебувала в житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .. Близько
19 год. коли власник будинку відпочивав, викрала грошові кошти в іноземній валюті, а саме 220 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 2 штук та купюру номіналом 20 доларів США у кількості 1 штуки, які знаходились у подарунковій паперовій коробці в одній із кімнат будинку. Із викраденими коштами пішла до себе додоми в АДРЕСА_1 . Цього ж дня приїхали працівники поліції і вилучили викрадені кошти. У вчиненому щиро розкаюється. З потерпілим примирилася.
Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, щодо міри покарання просить обвинувачену суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.
Оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомлений із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, дослідивши матеріали, що характеризують обвинувачену, суд приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки вона вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд вважає, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 04.04.2024 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання 100 годин громадських робіт, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», що у разі, коли особа, яку за попереднім вироком було звільнено від відбування покарання з випробуванням, до ухвалення вироку в першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; її відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченої, який має постійне місце проживання, реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, позитивно характеризується по місцю проживання, відсутність претензій від потерпілого, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити її від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового слідства не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу також не надходило.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (Один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 04.04.2024 року яким ОСОБА_4 засуджена за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набранням вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі:

-три банкноти в іноземній валюті: грошову купюру номіналом 100 доларів США серії РА 06672536С, грошову купюру номіналом 100 доларів США серії MB50623442Q грошову купюру номіналом 20 доларів США серії IL 24898309С, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у потерпілого.

Згідно ст.376 КПК Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .