Провадження № 1-кс/947/6924/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000021 від 10.01.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, громадянину України, з вищою освітою, одруженого, має двох дітей, директора ГО «Одеська обласна футбольна асоціація», адвоката (свідоцтво № 003168 від 17.01.2018), зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України № 1666-VIII від 06.10.2016), ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015),

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

21 травня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 30 007 480 грн та, у випадку внесення застави, покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме: до Головного управління ДМС в Одеській області, носити електронний засіб контролю.

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358,ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 та за фактом ч. 2 ст. 332, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , заперечив проти задоволення клопотання та послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того звернув увагу на непомірний розмір запропонованої прокурором застави. На думку адвоката, інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, покладення обов`язку носити електронний засіб контролю, домашній арешт в нічний час доби здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Заявлені слідчим ризики, на думку адвоката, відсутні, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання. За твердженням захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

20.05.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за

ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) за кваліфікуючими ознаками: організація заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах організованою групою, повторно;

ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону України № 1666-VIII від 06.10.2016) за кваліфікуючими ознаками: організація підроблення іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене організованою групою, повторно;

ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України № 1666-VIII від 06.10.2016), за кваліфікуючими ознаками: організація використання завідомо підробленого документа, вчинене організованою групою;

ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015), за кваліфікуючими ознаками: організація вчинення правочину з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на зміну їх форми (перетворення), вчинене організованою групою, повторно.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в листопаді 2010 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано депутатом Одеської міської ради VI скликання. Рішенням Одеської міської ради від 06.12.2010 № 13-VI «Об утверждении состава постоянных комиссий Одесского городского совета VI созыва» ОСОБА_7 обрано головою постійної комісії з комунальної власності.

Відповідно до «Положення про постійну комісію ОМР з комунальної власності», затвердженого Рішенням ОМР № 503-VI від 08.04.2011, до повноважень постійної комісії з комунальної власності входить, зокрема:

-підготовка та внесення на розгляд ради висновків про програми приватизації, переліку об`єктів, що не підлягають приватизації, доцільності, порядку та умов приватизації і т.і.;

-попередній розгляд і підготовка висновків і рекомендацій відносно комунальної власності територіальної громади, віднесених до відання ради;

-виконує поточний моніторинг та аналіз експертних оцінок приміщень, внесених до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації та відчуженню з залученням відповідних фахівців. У разі прийняття комісією висновків про недоцільність приватизації або відчуження конкретних об`єктів комунальної власності за цінами, визначеними незалежною експертною оцінкою, виносить на розгляд Одеської міської ради проекти рішень про виключення їх з переліку об`єктів, що підлягають приватизації та відчуженню;

-виконує моніторинг цивільно-правових угод (договори оренди, купівлі-продажу, застави міни, дарування, користування, концесії майна та інші угоди), які укладаю департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Після обрання головою постійної комісії з комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_7 , в період з квітня 2011 року, перебуваючи в невстановленому місці, при невстановлених обставинах, керуючись прагненням до наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прийняв рішення про протиправне заволодіння нерухомим майном територіальної громади міста Одеси в особливо великих розмірах, шляхом обману, підроблення та використання офіційних правовстановлюючих документів, з подальшою легалізацією цього майна задля незаконного збагачення та протиправного отримання матеріальних благ внаслідок вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , володіючи, в силу специфіки своєї діяльності та кола спілкування, інформацією про наявне в м. Одесі нерухоме майно у вигляді горищ та підвалів, що належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, розробив злочинний план, етапи реалізації якого полягали у залученні співучасників, розподілі між ними ролей та функцій, завчасному створенні підконтрольних йому підприємств та організацій, визначенні предметів злочинних посягань, забезпеченні попередньої оренди та викупу приміщень комунальної власності, розташованих за тими ж адресами для створення у оточуючих законності подальшого набуття прав власності на бажані приміщення, виготовленні від імені атестованих інженерів з інвентаризації нерухомого майна підроблених висновків, довідок, технічних паспортів на такі приміщення, їх використанні шляхом подання державним реєстраторам для незаконної реєстрації прав власності на об`єкти злочинного посягання за підконтрольними юридичними особами, а також подальшої легалізації незаконно здобутого майна шляхом зміни геометричних форм, перепланування, ремонтів та вчинення правочинів з ним, розподілі протиправного доходу між всіма співучасниками.

У той же час, ОСОБА_7 , розуміючи, що через свою політичну діяльність є відомою в м. Одесі особою, а займана ним посада голови постійної комісії з комунальної власності Одеської міської ради може викликати непотрібну для нього увагу з боку журналістів, політичних конкурентів, правоохоронних органів та свідомих громадян, останній вирішив підшукати співучасника, який виступить його «прикриттям» та зможе відвернути увагу суспільства від особистості ОСОБА_7 під час реалізації етапів злочинного плану, що в подальшому, у разі викриття злочинної діяльності, надасть йому можливість не потрапити в поле зору правоохоронних органів або мінімізувати особисту кримінальну відповідальність та мати можливість спотворити докази на свою користь.

Задля цього ОСОБА_7 , познайомившись за невстановлених слідством обставин із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довів до нього свій злочинний план, запропонувавши останньому прийняти безпосередню участь у його реалізації, на що ОСОБА_4 , керуючись метою особистого збагачення, погодився на вчинення запланованих кримінальних правопорушень, а також зобов`язався керувати та координувати дії інших співучасників на ключових етапах шахрайського заволодіння нерухомим майном територіальної громади міста Одеси, виступаючи зв`язуючою ланкою між лідером та іншими учасниками угруповання.

Досягнувши згоди на спільну злочинну діяльність, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , розуміючи, що реалізацію всіх етапів злочинного плану провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритими, володіючи лідерськими якостями, добрими організаторськими здібностями, узгодивши між собою шляхи комунікації та спілкування таким чином, щоб мінімізувати особисту участь ОСОБА_7 у запланованій злочинній діяльності, утворили організовану групу, до складу якої залучили наближених та довірених осіб ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а згодом співмешканку останнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також інших, наразі невстановлених слідством осіб, до яких, за невстановлених слідством обставин, довели загальний злочинний план, основні етапи його виконання, розподіливши між ними ролі та функції кожного, а також стали керувати, контролювати та координувати їх дії для досягнення спільної злочинної мети у вигляді протиправного збагачення за рахунок привласнення комунальної нерухомості в історичному центрі м. Одеси.

Останні, поділяючи погляди та наміри лідерів групи ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом та метою особистого протиправного збагачення, прийняли їх пропозицію та надали свою добровільну згоду на участь в організованій групі та вчинюваних нею злочинах.

Створена організована група характеризувалася ієрархічністю, стійкими зв`язками, стабільністю і згуртованістю свого складу, злагодженим функціонуванням, безумовним виконанням вказівок її лідера, об`єднанням учасників групи єдиним планом, відомим всім її учасникам, з чітким розподілом ролей та виконуваних функцій, ретельною підготовкою до вчинення злочинів, суворим дотримання дисципліни всередині угруповання, прикриттям протиправної діяльності за рахунок створених громадських організацій та підприємств, які використано для шахрайського заволодіння об`єктами нерухомого майна.

Ієрархію організованої групи побудовано з метою конспірації злочинної діяльності таким чином, щоб відвернути увагу правоохоронних органів від особистості її лідера, а саме: ОСОБА_7 надавав вказівки щодо реалізації етапів злочинного плану ОСОБА_4 здебільшого в ході особистих зустрічей, а також іноді керував діями ОСОБА_8 , у тому числі через необізнаних про злочинну діяльність осіб свою дружину ОСОБА_11 та тестя ОСОБА_12 , при цьому уникаючи особистих зустрічей та спілкування з ОСОБА_9 , контролюючи процес шахрайського заволодіння комунальним майном через ОСОБА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи найбільш довіреним та наближеним до лідера групи, керував під час вчинення злочинів діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених слідством осіб, контролюючи дії співучасників та приймаючи участь на всіх етапах виконання злочинного плану, у тому числі під час легалізації предметів злочинних посягань, особисто отримуючи грошові кошти від добросовісних набувачів.

ОСОБА_7 розподіливши між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ролі, розробив план злочинної діяльності, довівши його в різний період часу, до відома всіх співучасників, на що вони дали свою згоду, визначивши їх ролі та став координувати дії останніх з метою досягнення злочинного результату.

План злочинної діяльності, розроблений ОСОБА_7 , передбачав наступні етапи його виконання:

- створення юридичних осіб та призначення співучасників на посади директорів та засновників;

- підбір об`єктів нерухомого майна територіальної громади міста Одеси;

- укладання договорів оренди з територіальною громадою міста Одеси з метою подальшого викупу на неконкурентній основі;

- виготовлення завідомо підроблених документів з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна для їх подальшого використання у протиправній діяльності;

- використання підконтрольними співучасниками від імені ГО «Добрі Справи» (код ЄДРПОУ № 37679915) та ПП «32» (код ЄДРПОУ № 36613125) завідомо підроблених документів з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, довідок про збільшення площі приміщень та подальшого використання у протиправній діяльності офіційних документів, шляхом їх надання державним реєстраторам для проведення реєстраційних дій;

- звернення підконтрольних співучасників до державних реєстраторів з метою реєстрації права власності на нерухоме майно за підконтрольними юридичними особами ГО «Добрі Справи» (код ЄДРПОУ № 37679915) та ПП «32» (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ), з метою заволодіння нерухомим майном територіальної громади міста Одеси;

- легалізація незаконно здобутого нерухомого майна шляхом укладення правочинів купівлі-продажу з третіми особами задля подальшого незаконного збагачення.

Суть злочинної діяльності організованої групи полягала у викупі нерухомого майна територіальної громади міста Одеси з подальшим незаконним заволодінням на підставі підроблених документів пов`язаних з вже викупленим майном, іншим нерухомим майном громади, яке не передавалось в оренду та викуп.

Мета організованої групи полягала в отриманні незаконних прибутків у вигляді грошових кошів від подальшого продажу нерухомого майна комунальної власності, яким учасники організованої групи під керівництвом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заволоділи шахрайським шляхом на підставі підроблених документів.

Група мала стійкий характер, довготривалий період існування з 2011 року, високий ступінь організованості, підпорядкування всіх її учасників ОСОБА_7 , та на окремих етапах ОСОБА_4 , відрізнялась чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, стабільністю складу, розподілом ролей і функцій, а також наявністю чіткої ієрархії між учасниками злочинної групи.

За задумом ОСОБА_7 , у процесі скоєння злочинів мали діяти також декілька підконтрольних йому суб`єктів господарської діяльності, які виступали спочатку орендарем нерухомого майна у територіальної громади міста Одеси, а в подальшому під контролем ОСОБА_4 подавали документи щодо викупу раніше орендованого нерухомого майна.

Так, задля виконання злочинного плану, учасниками організованої групи у 2011 році створено Громадську організацію «Добрі Справи» (код ЄДРПОУ № 37679915) засновником та директором якої призначено учасника організованої групи ОСОБА_8 , необізнаних про злочинні наміри тестя ОСОБА_7 ОСОБА_12 та дружину ОСОБА_7 ОСОБА_11 , а далі у 2017 році прийнято засновником та керівником ПП «32» (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ) ОСОБА_9 , яку залучено до складу групи учасником.

Для прикриття злочинної діяльності та перешкоджанню її можливому викриттю правоохоронними органами, ОСОБА_7 уникав та мінімізував особисту участь у активних діях учасників угруповання пов`язаних з особистою взаємодією з особами, уповноваженими на прийняття юридично значущих рішень щодо предметів злочинів, надаючи вказівки та контролюючи процес вчинення злочинів через співорганізатора ОСОБА_4

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підпорядковувались ОСОБА_4 , виконували його вказівки.

З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_7 визначив собі роль організатора злочинної групи та взяв на себе виконання наступних функцій: розробив злочинний план, підібрав та залучив співучасників, розподілив ролі між ними та функції кожного, контролював та координував їх протиправну діяльність, слідкував за дотримання правил поведінки та конспірації, підбирав об`єкти злочинного посягання у вигляді нерухомого майна, яке належить територіальній громаді міста Одеси та підлягає оренді, домовлявся з особою, яка відповідала за дії реєстраторів для проведення реєстраційних дій, розподіляв винагороду між членами угруповання.

ОСОБА_4 , якому відведено роль співорганізатора угруповання, ОСОБА_7 наділив наступними функціями: керування та координація дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених співучасників на всіх етапах виконання злочинного плану; організація підготовки відповідних документів для оренди та подальшого викупу нежитлових приміщень; перепланування горища під квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та їх ремонт; безпосередній супровід процедури реалізації квартир добросовісним набувачам, у тому числі розміщення оголошень, співпраця з ріелторами, участь у нотаріусів при укладенні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 угод купівлі-продажу, а також отримання коштів від покупців, отримав свою долю незаконного прибутку від спільної злочинної діяльності.

На ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким відведено ролі виконавців злочинів, лідером групи покладено наступні функції: очолили ГО «Добрі Справи» та ПП «32», від імені яких уклали договори оренди нежитлових приміщень за адресами розташування предметів злочинних посягань, з подальшим їх викупом на неконкурентній основі; здобули та у подальшому використали підроблені правовстановлюючі документи щодо збільшення площ орендованих нежитлових приміщень за рахунок предметів злочинних посягань (горищ та підвалу); звернення до державних реєстраторів від імені ГО «Добрі Справи» та ПП «32»; укладання договорів купівлі-продажу отриманої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень нерухомості з добросовісними покупцями; отримали свою долю незаконного прибутку від спільної злочинної діяльності.

В результаті злочинної діяльності організованої групи, створеної ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та інших невстановлених слідством осіб, з використанням підконтрольних співучасникам ГО «Добрі справи» та ПП «32», привласнила шляхом обману, з використанням підроблених правовстановлюючих документів нерухоме комунальне майно горище за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 462, 8 кв. м., горище за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 370,7 кв. м. та приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_7 , загальною площею 290,4 кв. м., спричинивши збитки територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на загальну суму 10 100 106 грн., частину якого легалізували шляхом вчинення правочинів з продажу добросовісним набувачам квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 на загальну суму 10 753 260 грн.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-Допитами свідків

-Висновком судово почеркознавчих експертиз;

-Висновками оціночно-будівельних експертиз;

-іншими доказами у своїй сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018).

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

ОСОБА_4 може вдатись до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вказують на його причетність до скоєння даного кримінального правопорушення. На теперішній час перевіряється його причетність до скоєння інших протиправних дій та збираються відповідні матеріали.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання обвинуваченому розміру застави, який перевищував його наявні активи та поточні доходи, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

При цьому стороною обвинувачення не доведено виключних обставин щодо визначення застави щодо підозрюваного у розмірі, що вище ніж передбачений КПК України. Стороною обвинувачення не доведено високий розмір доходів підозрюваного, що дозволяє сплатити запропонований у клопотанні розмір застави. Інших виключних обставин у клопотанні не наведено. Таким чином з врахуванням достатніх соціальних зв`язків у підозрюваного не має підстав для застосування положень ч.5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального злочину, в умовах воєнного стану, а також ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908 400 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме: до Головного управління ДМС в Одеській області, носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000021 від 10.01.2023 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2024 року включно.

Визначити розмір застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 18.07.2024 року включно наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме: до Головного управління ДМС в Одеській області, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, неявки підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин, чи порушення підозрюваним обов`язків, застава звертається в дохід держави і вирішується питання про застосування застави в більшому розмірі, або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1