Справа № 946/4012/23
Провадження № 1-кс/946/1345/24
УХВАЛА

22 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

цивільних відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотанням захисника ОСОБА_3 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В:

17.05.2024 року захисник ОСОБА_3 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 по справа № 946/4012/23 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366, КК України.

Як зазначено в заяві про відвід, 01.04.2024 р. суддя ОСОБА_9 заявив самовідвід у справі № 946/4012/23 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366, КК України.

03.04.2024 р. визначено суддю Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 для подальшого розгляду справи. 24.04.2024 у підготовчому судовому засіданні, стороною захисту, знову заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Відповідне клопотання повторно надіслано до суду до початку судового засідання. Воно є аналогічним клопотанню усно оголошеному 08.10.2023 та поданому 07.11.2023 до суду. Прокурор ОСОБА_4 , в судовому засіданні повідомив, що стороною захисту не надсилалося йому відповідне клопотання, він не ознайомлений із його змістом, а тому клопотав про відкладення розгляду справи. Сторона захисту, звернула увагу суду, що не готовність прокурора до судового засідання не є підставою для відкладення розгляду справи. Прокурор, відповідно до норм законодавства був уповноважений, здійснювати державне обвинувачення у кримінальному провадженні. До прокурора, законодавством ставляться відповідні кваліфікаційні вимоги, в тому числі наявність вищої юридичної освіти, що в свою чергу передбачає володіння теоретичними та практичними знаннями в галузі права, в т.ч. кримінального процесуального законодавства, Європейських стандартів у галузі захисту прав людини, позиціями сформованими ЄСПЛ. Прокурор зобов`язаний володіти матеріалами кримінального провадження, нормами законодавства та бути готовим на будь-якій стадії процесу апелювати стороні кримінального провадження, відстоюючи свою правову позицію. При цьому сторона, захисту наголосила, що прокурор ОСОБА_4 у цій же справі 08.10.2023 та 18.12.2023, виносив на розгляду суду аналогічні клопотання про перенесення судового засідання, у зв`язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи, в т.ч. із клопотанням сторони захисту про закриття кримінального провадження. Суд не звернув увагу, на журнал судового засідання від 08.10.2023 згідно якого прокурору ОСОБА_4 надано час на ознайомлення із матеріалами справи, у зв`язку із чим відкладено розгляд справи. Згідно журналу судового засідання від 18.12.2023, суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами справи. Суд констатував, що прокурор ОСОБА_4 мав достатній час для ознайомлення із матеріалами справи, не здійснення вказаних дій виключно вказує на не реалізацію своїх процесуальних повноважень. Сторона захисту, акцентувала увагу судді ОСОБА_8 на тому, що прокурор ОСОБА_4 зловживає наданими йому процесуальними права, з метою затягування розгляду судової справи, за надуманими, маніпулятивними приводами. Не зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду справи, суддя ОСОБА_8 задовольнив клопотання прокурора ОСОБА_4 , щодо необхідності ознайомлення із матеріалами справи, відклав розгляд справи на 13.05.2024, з урахуванням принципу змагальності сторін, визначеного ст. 22 КПК України. 13.05.2024 року, органом прокуратури для підтримки державного обвинувачення, делегований інший прокурор прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_10 . В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 заявив клопотання про необхідність ознайомлення із матеріалами кримінальному провадження, оскільки на адресу прокуратури від сторони захисту, не надходило клопотання про закриття кримінального провадження, відповідні процесуальні дії та правові позиції йому необхідно узгодити із старшим групи прокурорів. Сторона захисту, звернула увагу суду на тому, що у судовому засіданні 27.01.2024 прокурор ОСОБА_10 , у цьому ж кримінальному провадженні вже заявляв аналогічне клопотання, яке було задоволено судом та останньому надано час на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. В подальшому безпосередньо прокурор ОСОБА_10 брав участь у підготовчому судовому засіданні. Заявлене у судовому засіданні, прокурором ОСОБА_10 , клопотання є нічим іншим як прямим зловживанням своїми процесуальними права, направленими на затягування судового розгляду справи та не прийняття остаточного рішення. Наголошено, що прокурор ОСОБА_10 мав достатній час для ознайомлення із матеріалами справи, формування власної правої позиції. Погодження правової позиції, щодо висловлення заперечень на клопотання сторони кримінального провадження, не передбачено чинним КПК України, а тому клопотання прокурора в цій частині взагалі є неспроможним. Прокурор зобов`язаний, на різних стадіях процесу, висловлювати свої аргументи та за необхідності апелювати стороні кримінального провадження. Звернуто увагу суду, що прокурор ОСОБА_10 обізнаний у повному обсязі із матеріалами кримінального провадження, оскільки безпосередньо він заявляв 13.03.2024 відвід судді у справі, при цьому оперував обставинами та доказами кримінального провадження. Не зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду справи, суддя ОСОБА_8 задовольнив клопотання прокурора ОСОБА_10 , щодо необхідності ознайомлення із матеріалами справи, відклав розгляд справи на 05.06.2024, з урахуванням принципу змагальності сторін, визначеного ст. 22 КПК України. Стаття 22 КПК України передбачає змагальність сторін, що в тому числі виражається у підготовці до судових засідань та можливості апелювати в судовому засіданні на доводи сторін, не готовність до судового засідання виключно вказує на не здійснення ефективного відстоювання та формування правової позиції стороною провадження, переконливого її доведення суду. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Враховуючи викладене, суд не дотримався вказаної норми законодавства, не звернув увагу на доводи сторони захисту, а також матеріали судової справи, відповідно до якої 08.10.2023, 18.12.2023, 17.01.2024, суд вже розглядав аналогічні клопотання прокурорів та надавав їм час на ознайомлення із справою. Фактично суддя ОСОБА_8 відклав судові засіданні на інші дати, через не здатність, сторони обвинувачення, реалізувати свої процесуальні права та неготовність до судового засідання, не зважаючи на ті обставини, що суд вже неодноразово відкладав судові засіданні за клопотаннями прокурора про необхідність ознайомлення із матеріалами справи.

Вказані обставини вказують, на порушення суддею ОСОБА_8 принципу безсторонності суду, при розгляді справи, та створення ним підстав та передумов, для відкладення підготовчого судового розгляду та підлаштування судового розгляду під здатність, однієї із сторін кримінального провадження, вчинити певні дії, а саме висловлення прокурором своєї позиції, щодо клопотання сторони захисту, свідомо ігноруються доводи сторони захисту та неприховане зловживання прокурорами своїми процесуальними правами.

В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 в задоволенні заяви про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 просив відмовити .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотанням про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 задовольнити, мотивуючи тим, що у суду не було підстав для відкладення судового засідання, суддя фактично встав на сторону обвинувачення, що вказує на його упередженість, тому наявні підстави для заявлення та задоволення відводу.

В свою чергу, цивільні відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначили, що питання відводу судді залишають на розсуд суду.

Суддя ОСОБА_8 не виявив бажання надати пояснення з приводу заявленого відводу.

Вислухавши пояснення прокурора, захисникаобвинуваченого, цивільних відповідачів, дослідивши матеріали заяви про відвід судді, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Також, при вирішенні питання про наявність в даному випадку підстав для відводу судді, необхідно виходити з положень ч. 5 ст. 9 КПК, відповідно до яких кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як було встановлено в судовому засіданні, на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт № 0000625 від 14.09.2022 (єдиний унікальний № 946/4012/23) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України ( в провадженні судді ОСОБА_8 ).

Так, як зазначає захисник ОСОБА_3 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в заяві про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 , ОСОБА_8 задовольнив клопотання прокурора ОСОБА_4 , щодо необхідності ознайомлення із матеріалами справи, відклав розгляд справи на 13.05.2024, з урахуванням принципу змагальності сторін, визначеного ст. 22 КПК України. 13.05.2024 року, органом прокуратури для підтримки державного обвинувачення, делегований інший прокурор прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_10 . В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 заявив клопотання про необхідність ознайомлення із матеріалами кримінальному провадження, оскільки на адресу прокуратури від сторони захисту, не надходило клопотання про закриття кримінального провадження, відповідні процесуальні дії та правові позиції йому необхідно узгодити із старшим групи прокурорів. Сторона захисту, звернула увагу суду на тому, що у судовому засіданні 27.01.2024 прокурор ОСОБА_10 , у цьому ж кримінальному провадженні вже заявляв аналогічне клопотання, яке було задоволено судом та останньому надано час на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. В подальшому безпосередньо прокурор ОСОБА_10 брав участь у підготовчому судовому засіданні. Фактично суддя ОСОБА_8 відклав судові засіданні на інші дати, через не здатність, сторони обвинувачення, реалізувати свої процесуальні права та неготовність до судового засідання, не зважаючи на ті обставини, що суд вже неодноразово відкладав судові засіданні за клопотаннями прокурора про необхідність ознайомлення із матеріалами справи.

В судовому засіданні судді не були надані відповідні докази, які б свідчили, про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості розгляду суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000625 від 14.09.2022 р. (справа № 946/4012/23) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст.209, ч. 2 ст.366 КК України та заявлений відвід прокурора фактично зводиться до не згоди з прийнятими процесуальними рішеннями судді, а саме відкладення судового засідання на іншу дату.

Приймаючи до уваги викладене, суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які є підставою для відводу судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 і в даному випадку необхідне відмовити в задоволенні клопотанням захисника ОСОБА_3 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотанням захисника ОСОБА_3 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1