Справа № 175/2773/23
Провадження № 1-кп/175/135/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000050 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого головним гідротехніком ТОВ «ДНІПРОРУТС», маючого вищу освіту, одруженого,

обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

08 березня 2024 року, приблизно о 17 годині 17 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на території паркувального майданчику біля магазину «АТБ», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно розпилив рідину з не встановленого під час досудового розслідування газового балончика в обличчя ОСОБА_7 .. У такий спосіб обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 такі тілесні ушкодження: термічний та хімічний опік очей та їх придатків, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив, що 08 березня 2024 року він заїхав до магазину «АТБ», на парковці поперед дороги стояв чоловік спортивної статури, він зупинився, через пару секунд посигналив цьому чоловіку і той відійшов у бік. Він проїхав далі, припаркував автомобіль, в цей час до нього підійшов той самий чоловік, який сказав, що він не вміє їздити і почав погрожувати. Цей чоловік агресивно себе поводив, він хотів уникнути конфлікту та обійти автомобіль з іншого боку, але там стояли блоки. Він відійшов від цього чоловіка на 3 - 4 м, чоловік його не пропускав, став у стойку боксера, тому він дістав з рюкзака косметичну воду, сказав «Гази» та бризнув у обличчя цьому чоловікові. Цей чоловік відійшов, а він сів у автомобіль і поїхав додому. В аерозольному балончику була косметична вода, у скляному тубусі, балончик він потім викинув. Цією косметичною водою він собі бризкав на руки і наносив щоки, можливо в ній і був присутній спирт, він точно не знає, в очі собі він не бризкав. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив, лише бризнув йому в обличчя косметичною водою, оскільки він був більший за нього та агресивно налаштований, а йому треба було захищатися.

Разом із цим, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю таких доказів, що були досліджені та перевірені судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 08 березня 2023 року він разом з дружиною йшли по пішохідній зоні біля магазину «АТБ» по АДРЕСА_3 . Повз них проїхав автомобіль, який їм посигналив. Дружина пішла в квіткову крамницю, а він підійшов до того автомобіля, оскільки подумав, що це можливо хтось зі знайомих. Біля автомобіля він побачив незнайомого чоловіка, спитав у нього, чому він сигналив, на що чоловік відповів, що він знаходився на проїзній частині, тому він і сигналив. Чоловік відповідав агресивно, він теж відповідав у контексті розмови, вони сперечалися, розмова відбувалася на підвищених тонах, він цьому чоловікові не погрожував. Чолові дістав балончик та бризнув йому в очі. В цей час він знаходився на відстані приблизно 1,5 м від нього. Балончик був на основі перцю, як для самозахисту. Він відразу пішов до свого автомобіля і дружина відвезла його до лікарні, оскільки він не міг їхати за кермом;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 08 березня 2023 року вони з чоловіком їхали до друзів та заїхали у квіткову крамницю біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області. Там вони пішли по пішохідній зоні до цієї крамниці. В цей час позаду них швидко проїхав автомобіль марки «Chevrolet» червоного кольору, який гучно посигналив, вона пішла до квіткової крамниці, а чоловік залишився. Приблизно через 7 - 10 хвилин вона вийшла з крамниці та побачила свого чоловіка, який був облитий якоюсь помаранчевою рідиною. Чоловік не міг нічого їй відповісти, вона повезла його до лікарні. Від цієї рідини був сильний запах, коли вони їхали до лікарні, в автомобілі їм було важко дихати. В лікарні чоловікові поставили крапельницю та змивали цю рідину. Згодом чоловік розповів їй про те, що сталося, вона особисто цих подій не бачила;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2023 року з додатком до нього - відеозаписом, згідно з якими потерпілий ОСОБА_7 детально відтворив обставини та механізм заподіяння йому 08 березня 2023 року тілесних ушкоджень;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03 травня 2023 року з додатком до нього - описом речей та документів, які були вилучені, згідно з якими було надано доступ до медичної документації МЦ «Гарвіс» відносно пацієнта ОСОБА_7 , з якої вбачається, що 08 березня 2023 року пацієнт ОСОБА_7 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, у період часу з 17 години 50 хвилин до 18 години 10 хвилин був оглянутий черговим лікарем-анестезіологом, в процесі огляду та налізу наданої медичної документації встановлено діагноз «Термічний та хімічний опік ока та його придатків»;

- висновком судово-медичної експертизи № 1322е/168 від 10 травня 2023 року, згідно з яким за даними медичної документації у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у виді термічного та хімічного опіку очей та їх придатків. Встановлені тілесні ушкодження у виді термічного та хімічного опіку очей та їх придатків спричинені від дії невстановленої хімічної речовини, яка має подразнюючий характер, що діяла в ділянку обличчя (очей). За своїм характером встановлені у нього тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію встановлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто і в термін, вказаний у медичній документації та дізнавачем у постанові. Встановлені тілесні ушкодження у виді термічного та хімічного опіку очей та їх придатків спричинені від дії невстановленої хімічної речовини, яка має подразнюючий характер, що діяла в ділянку обличчя (очей). Спричинення тілесних ушкоджень у виді термічного та хімічного опіку очей та їх придатків не є характерним для падіння з висоти власного зросту;

- протоколом огляду місця події від 10 травня 2023 року з додатком до нього - фототаблицею, згідно з якими було проведено огляд території паркувального майданчику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . На території паркувального майданчику встановлені камери відеоспостереження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 червня 2023 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_7 за формою носа, губ, очей, підборіддя та статурою (середня статура) впізнав ОСОБА_6 яка особу, яка 08 березня 2023 року наніс йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду диску від 06 червня 2023 року з додатками до нього - фототаблицею та відеозаписом, який був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, згідно з якими на відеозаписі з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , видно як на парковку поблизу магазину «АТБ» на своєму автомобілі під`їхав ОСОБА_6 .. На 00:00:11 секунді до нього підходить ОСОБА_7 , між чоловіками відбувається діалог. На 00:00:43 секунді ОСОБА_6 відходить від ОСОБА_7 на невелику відстань, між ними продовжується діалог. На 00:00:52 секунді ОСОБА_9 підходить до ОСОБА_7 , підіймає праву руку на рівні обличчя ОСОБА_7 та розпилює щось йому в обличчя. Від чого ОСОБА_7 розвертається до ОСОБА_6 спиною та відходить в іншу сторону, потираючи обличчя. ОСОБА_6 сідає у свій автомобіль та виїжджає з парковки. Йому намагається завадити чоловік у синій куртці, перешкоджаючи проїзду автомобіля;

- речовим доказом: диском із записом з камери відеоспостереження.

Інший свідок у цьому провадженні судом не допитувався, оскільки забезпечити прибуття в суд свідка ОСОБА_10 з об`єктивних причин виявилось неможливим, тому прокурором було заявлено про відмову від виклику цього свідка і вказана відмова з урахуванням думки учасників судового провадження була судом прийнята.

Оцінюючи показання, які дали суду потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 , суд вважає їх правдивими та такими, що не суперечать іншим зібраним у провадженні доказам, а тому підстав не приймати за основу зазначені показання у суду немає.

Разом із цим, суд не обґрунтовує вирок суду речовим доказом - копією довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 3/2267 від 07 червня 2023 року, оскільки вона не містить інформації, яку б можливо було б використовувати для доведення або спростування обставин, які передбачені положеннями ст. 91 КПК України.

При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що він не заподіював потерпілому тілесних ушкоджень, а бризнув йому в обличчя косметичною водою, визнає їх неспроможними, так як вони повністю спростовуються та суперечать іншим зібраним у провадженні доказам і розцінює таке не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини як його спосіб захисту та бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Так, суд не може прийняти до уваги посилання обвинуваченого і його захисника - адвоката ОСОБА_4 на ті обставини, що обвинувачений не заподіював потерпілому тілесних ушкоджень, він бризнув в обличчя потерпілого косметичною водою, так як потерпілий поводив себе агресивно і став у стійку боксера, оскільки зазначені обставини повністю спростовуються дослідженими у провадженні доказами, зокрема показаннями потерпілого та свідка. Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений бризнув йому в очі з балончика, який був на основі перцю, схожий на ті, що використовуються для самозахисту, між ними розмова дійсно відбувалася на підвищених тонах, але він обвинуваченому не погрожував. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що потерпілий був облитий якоюсь помаранчевою рідиною, від цієї рідини був сильний запах, в закритому просторі автомобіля було важко дихати. Зазначені покази були дані потерпілим і свідком безпосередньо в судовому засіданні, з дотриманням чинного законодавства, потерпілий і свідок були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, їхні показання узгоджуються як одні з одними, так і відповідають та не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших досліджених у провадженні доказах, жодних підстав для обмовляння обвинуваченого у потерпілого і свідка під час судового розгляду встановлено не було. Зазначені показання потерпілого і свідка були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Крім того, на переглянутому відеозаписі видно, як потерпілий підійшов до обвинуваченого, між ними почалася розмова, під час якої обвинувачений відійшов від потерпілого на певну відстань, а потерпілий залишився стояти на місці, не роблячи при цьому жодних спроб наблизитися чи напасти на обвинуваченого. Потім саме обвинувачений наблизився до потерпілого, дістав газовий балончик, зробив замах рукою. На що потерпілий відреагував і став у стійку, але не наближався до потерпілого та не робив в його бік жодних випадів чи замахів, а обвинувачений в цей час розпилив йому в обличчя рідину. Після цього потерпілий розвернувся та пішов геть, витираючи обличчя. Також на відеозаписі видно, що обличчя у потерпілого залите помаранчевою подою, такого ж кольору плями і на одежі потерпілого. Зазначений відеозапис був отриманий дізнавачем у спосіб, передбачений ст. 93 КПК України, зокрема шляхом його витребування стороною обвинувачення у підприємства. Відсутність у відповіді підприємства на запит дізнавача вказівки на додаток (диск із відеозаписом) не спростовує вказаного вище порядку отримання цього відеозапису. Також суд зважає і на покази обвинуваченого, який не заперечував, що бризнув потерпілому в обличчя, але чим саме, якою конкретно рідиною, її назву та склад він не зазначав, а флакон він викинув. Тому така версія сторони захисту є вочевидь необґрунтованою.

Так само суд не може прийняти до уваги посилання захисника - адвоката ОСОБА_4 на ті обставини, що протокол проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2023 року не повинен прийматися судом до уваги, оскільки є недопустимим доказом, так як в ньому відсутні дата і місце проведення слідчого експерименту, підпис потерпілого про обізнаність про кримінальну відповідальність, а також підписи учасників. Так, протокол вказаної слідчої дії складений у відповідності до положень КПК України, порядок і процедура проведення цієї слідчої дії не порушена. В протоколі зазначені всі необхідні відомості щодо місця і дати проведення слідчого експерименту, також є відомості про всіх учасників та їхні підписи. Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом цієї слідчої дії, а проставлення підписів не в тій графі протоколу слідчої дії не спростовує обставини щодо її проведення, а також не свідчить про недопустимість цього доказу.

Крім того, суд не може прийняти до уваги посилання обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_4 на недопустимість протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 03 травня 2023 року та висновку судово-медичної експертизи № 1322е/168 від 10 травня 2023 року, оскільки тимчасовий доступ до медичної документації потерпілого був отриманий на підставі постанови прокурора, а не ухвали слідчого судді. Такі посилання захисника суд визнає неспроможними, виходячи із викладеного далі. Так, приписи п. 20-7 Розділу ХІ КПК України визначають, що під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у п. 2, п. 5, п. 7, п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої керівником прокуратури. Натомість, положення п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України визначають фактичну можливість виконання повноважень слідчого судді керівником відповідного органу прокуратури у разі, коли відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею певного переліку повноважень, зокрема тих, які передбачені ст.ст. 140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245 - 248, 250, 294 КПК України. Зазначені приписи ст. 615 КПК України мають застосовуватися виключно у випадках відсутності об`єктивної можливості виконання слідчим суддею повноважень, перелік яких є досить широким. При цьому, можливість застосування визначеної у п. 20-7 Розділу ХІ КПК України процедури тимчасового доступу до речей і документів таких умов не вимагає, ця норма може бути застосована під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України, а тимчасовий доступ може бути наданий до певного конкретно визначеного переліку речей і документів, які визначені у п. 2, п. 5, п. 7, п. 8 ст. 162 КПК України. Зазначені положення кримінального процесуального закону не скасовані та є чинними, вони не є повністю тотожними з положеннями ст. 615 КПК України, які можуть застосовуватися виключено під час дії воєнного стану, а положення п. 20-7 Розділу ХІ КПК України - під час дії надзвичайного або воєнного стану. Медична документація відноситься до речей і документів, визначених у п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, отже під час дії надзвичайного або воєнного стану доступ до цих речей і документів може бути отриманий на підставі постанови прокурора, погодженої керівником прокуратури, що і було зроблено в цьому кримінальному провадженні. Та обставина, що медична документація була надана іншою юридичною особою, а не тією, яка була вказана у постанові прокурора, не впливає на допустимість отриманих доказів, оскільки документи були отримані у визначеному КПК України порядку, у відповідній постанові було надано тимчасовий доступ до медичної карти пацієнта ОСОБА_7 , яка перебувала у володінні закладу хорони здоров`я - медичного центру «Клініка «Гарвіс». Саме в цій установі дізнавачем і було отримано тимчасовий доступ до медичної документації пацієнта, при цьому жодних заперечень з боку юридичної особи, яка надала тимчасовий доступ до цієї документації, висловлено не було. Також суд приймає до уваги й ті обставини, що суттєвих порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, під час судового розгляду не виявлено.

Суд, аналізуючи вищезазначені докази, вважає, що ці докази є належними, допустимими та достовірними, вони є взаємопов`язаними, такими, що узгоджуються між собою та підтверджують один одного, мають значення для цього кримінального провадження, а їх сукупність є достатньою для висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена під час судового розгляду поза розумним сумнівом.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі, визначеному відповідною санкцією статті (частиною статті). Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: диск із записом з камери відеоспостереження, копію довідки військово-лікарської комісії - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: