Справа №601/1320/24
Провадження № 1-кп/601/144/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000059 від 15 березня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою спеціальною освітою, не депутата, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -

за участю інших учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку березня 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого вживання, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000, через невстановлений досудовим розслідуванням інтернет - сайт перейшов в невстановлений чат замовлення купівлі психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та її доставку поштовим перевізником ТОВ «Нова пошта», при цьому попросив свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який був необізнаним з кримінально-протиправним умислом ОСОБА_3 , здійснити переказ грошових коштів через електронний гаманець «Глобал 24» за послуги в інтернеті, які були вказані при замовлені.

В подальшому, 14.03.2023 близько 15 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), на мобільний телефон ОСОБА_3 , який перебував за місцем проживання прийшло CMC-повідомлення про наявність посилки у відділенні «Нова пошта №2», що знаходиться по АДРЕСА_3 . Надалі з метою отримання придбаної психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он) ОСОБА_3 пішов до вищевказаного відділення.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання придбаних наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх дій, всупереч ст.ст.7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовині, прекурсорів та зловживанню ними» та постанови Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, якою затверджено Порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів, та контролю за їх обігом, будучи обізнаним з кримінально-протиправним умислом ОСОБА_3 , володіючи інформацією про вміст посилки, отримав поштове відправлення від приватної особи ОСОБА_7 , яка відправила дану посилку 12.03.2023 о 11 год. 05 хв. із відділення №35695, м. Черкаси Черкаської області, на адресу отримувача: приватну особу ОСОБА_3 , відділення АДРЕСА_1 . 14.03.2023 біля 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 отримавши поштове відправлення на своє ім`я, здійснив перенесення посилки до АДРЕСА_1 . Перебуваючи 14.03.2023 в період часу з 15 год. 20 хв. по 15 год. 40 хв. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 був зупинений працівниками правоохоронних органів та запрошений на станцію поліцейської діяльності №1 м. Почаїв, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 не заперечував щодо огляду посилки працівниками правоохоронних органів.

Під час огляду вмісту вказаної посилки виявлено та вилучено кристалічну речовину білого кольору із характерним запахом розчинника, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 7,2909 грама.

Таким чином, своїми умисними дійми, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні придбаних психотропних засобів без мети збуту у великих розмірах, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується в тому, що зібраними у кримінальному провадженні доказами достатньо викривається у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні придбаних психотропних засобів без мети збуту у великих розмірах.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 24 квітня 2024 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.468, 469, 472 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.309 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням статті 69 КК України, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню - покарання у вигляді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні придбаних психотропних засобів без мети збуту у великих розмірах.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.309 КК України.

Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 24.04.2024 між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди від 24 квітня 2024 року, укладеної між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, призначається з застосуванням ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, відповідає вимогам Кримінального кодексу України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2023 року ухвалою слідчого судді слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області накладено арешт на: поліетиленовий пакет всередині якого знаходився прозорий поліетиленовий пакет з невідомою подрібненою речовиною кристалічної форми поміщеної в спец-пакет «КІV2112760»; картонне упакування із маркуванням «Нова Пошта» поміщений у спец-пакет «SUD 3073138.

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 124, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 15 березня 2023 року між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2023року по справі № 601/591/23 (провадження №1-кс/601/254/2023) на майно, а саме: поліетиленовий пакет всередині якого знаходився прозорий поліетиленовий пакет з невідомою подрібненою речовиною кристалічної форми поміщеної в спец-пакет «КІV2112760»; картонне упакування із маркуванням «Нова Пошта» поміщений у спец-пакет «SUD 3073138».

Речові докази у кримінальному провадженні:

- РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого, в перерахунку на діючу речовину становить 7,2909 грама у попередньому упакуванні разом із первинним упакуванням опечатано в полімерний сейф-пакет «Експертна служба» із серійним номером «3776212» з рукописним текстом та підписом експерта «Висновок експерта СЕ 19/120-23/3431 НЗПРАП Судовий експерт: (підпис)» - знищити.

- картонне упакування із маркуванням «Нова Пошта» поміщено у спец-пакет «81Ю3073138», які поміщено в камеру зберігання речових доказів Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що за адресою: вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Тернопільської області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: