КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 50003481 за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року, ухвалену щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до ухвали від 28 листопада 2023 року, Києво-Святошинський районний суд Київської області відмовив у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 15.09.2023 року у кримінальному провадженні № 0003482 між прокурором Києво-Святошниської окружної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_10 .

Цією ж ухвалою суд звільнив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 11 КК України за малозначністю вчиненого, а кримінальне провадження № 0003482 від 23.08.2023 року на цій підставі закрив.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що судом встановлені підстави для закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003482, по обвинуваченню ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з малозначністю вчиненого.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначає про те, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

Зокрема, прокурор зазначає, що згідно ст. 413 КПК України, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Прокурор звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_6 діяння містить усі ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та оцінка суспільної небезпеки цього діяння не може визначатись за правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 11 КК України, у зв`язку із чим, вважає, суд першої інстанції, не мав звільняти ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі вказаної правової норми, чим застосував закон, який не підлягає застосуванню, тим самим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, апелянт зазначає, що ст. 314 КПК України містить вичерпний перелік підстав, з яких судом може бути закрито кримінальне провадження на стадії підготовчого судового засідання, серед яких у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Разом з тим, кримінальне законодавство України не передбачає такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності як малозначність діяння, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

На думку прокурора, суд, в порушення вимог КПК України, визнаючи дію обвинуваченого ОСОБА_6 , малозначною, фактично дійшов висновку про відсутність в діях останнього, кримінального правопорушення.

Серед іншого, апелянт звертає увагу на те, що питання можливості звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 11 КК України у зв`язку із малозначністю вчиненого, не було предметом розгляду в залі судового засідання, думка обвинуваченого щодо його згоди на таке звільнення не була з`ясована.

За таких обставин, вважає, рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 11 КК України у зв`язку із малозначністю діяння прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила її задовольнити; пояснення захисника обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вказана скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, за наслідками підготовчого судового засідання, суд першої інстанції, поряд з іншими, має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу, а також закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені Розділом ІХ КК України, в якому відсутня така підстава для звільнення від кримінальної відповідальності, як малозначність діяння, про яку йде мова в ч. 2 ст. 11 цього Кодексу, яка визначає поняття кримінального правопорушення.

Будь-яке судове рішення, в тому числі ухвала суду, згідно вимог ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги наведені вище норми процесуального та матеріального права, а також зміст оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що ця ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Києво-Святошинського районного суду Київської області було направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003481 від 23.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та підозрюваним, проти укладення якої не заперечував потерпілий, в даному випадку ТОВ «АТБ-Маркет».

Тобто, під час підготовчого судового засідання, в залежності від відповідності обвинувального акта та угоди про визнання винуватості вимогам закону, суд першої інстанції повинен був затвердити угоду та ухвалити вирок, а у разі відсутності підстав для цього, відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу, або продовжити судове провадження в загальному порядку, призначивши судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Між тим, суд першої інстанції цього фактично не зробив, а навпаки, всупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, за власною ініціативою, без наявності будь-яких клопотань, зокрема зі сторони захисту, вдався в оцінку наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що взагалі не є предметом підготовчого судового засідання, оскільки це питання може бути предметом лише судового розгляду.

Більш того, на стадії підготовчого провадження, суд першої інстанції взагалі не має повноважень встановлювати будь-які фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а тим більше допитувати обвинуваченого та давати оцінку щирості його показань, як це зробив суд першої інстанції, прямо пославшись на це у своєму рішенні.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що в ст. 11 КК України йде мова про визначення поняття кримінального правопорушення, а також про те, яку дію або бездіяльність законодавець не визнає кримінальним правопорушенням.

Таким чином, у разі відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення, в тому числі через малозначність, це, за будь-яких обставин, не може бути підставою для закриття кримінального провадження на стадії підготовчого провадження, в тому числі у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, оскільки законом, зокрема ст.ст. 45-49 КК України, передбачена можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності лише у випадках: дійового каяття, примирення винного з потерпілим, передачею особи на поруки, у зв`язку із зміною обстановки та закінченням строків давності, з урахуванням особливостей, передбачених наведеними вище статтями.

За таких обставин, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 15.09.2023 року у кримінальному провадженні № 0003481 між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_10 ; звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 11 цього Кодексу, за малозначністю вчиненого, та закриття на цій підставі кримінального провадження № 0003481 від 23.08.2023 року, не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки вона не ґрунтується на вимогах кримінального та кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року, відповідно до якої суд відмовив у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 15.09.2023 року у кримінальному провадженні № 0003481 між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_10 ; звільнив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 11 цього Кодексу, за малозначністю вчиненого, а кримінальне провадження № 0003481 від 23.08.2023 року, на цій підставі закрив, - скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 369/14771/23

Номер провадження : 11-кп/824/830/2024

Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_11

Доповідач - суддя ОСОБА_1