ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3364/24
провадження № 1-кп/753/1195/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , діючи в умовах воєнного стану, 25 листопада 2023 року приблизно о 14 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні аптеки «Подорожник», що в АДРЕСА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала належне ТОВ «ПОДОРОЖНИК КИЇВ» майно на суму 782 грн. 71 коп., а саме: вимірювач артеріального тиску PARAMED Expert-X, який заховала під ліву пахву та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2 , діючи в умовах воєнного стану та повторно, 28 березня 2024 року приблизно о 15 год. 49 хв., перебуваючи в магазині «Єва», що в АДРЕСА_4 в, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала належне ТОВ «РУШ» майно на суму 560 грн. 00 коп., а саме: крем тональний для обличчя ОСОБА_6 , який поклала до своєї сумки та направилась до виходу повз касову зону не розрахувавшись, проте кримінальне правопорушення не змогла довести до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками магазину.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що кримінальні правопорушення вона вчинила через скрутне матеріальне становище, оскільки будинок, в якому вона проживала, згорів і його знесли, в неї тяжка хвороба - цироз, у зв`язку з чим вчинила крадіжку у листопаді 2023 року в аптеці «Подорожник» пристрою для вимірювання тиску, який у подальшому продала. Через деякий час, у березні 2024 року вчинила крадіжку пудри в магазині Єва, однак її затримали на виході працівники магазину.

Вартість викраденого, так як воно зазначено в обвинувальних актах, ОСОБА_2 не оспорює, розуміла, що вчиняє кримінальні правопорушення, однак на той час у неї було погане матеріальне становище, потрібні були кошти. Просила врахувати тяжкий стан здоров`я, жалкує про скоєне.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_2 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна вчинене в у мовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану та повторно.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому, відповідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу..

Обираючи ОСОБА_2 захід примусу, суд ураховує ступень тяжкості вчинених правопорушень, які, згідно зі ст. 12 КК, є тяжкими, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме щире каяття, визнання вини, стан здоров`я, скрутне матеріальне становище, приходить до висновку, що останій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, суд, вказані обставини, які пом`якшують покарання, вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, з урахуванням даних про особу винної, які зазначені у вироку, вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ураховуючи зазначене, дані про особу ОСОБА_2 , яка є такою. Що несудима, критично оцінює свою протиправну поведінку, хоч не офіційно, але працює, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання, на переконання суду, дають підстави дійти до висновку про можливість, в даному конкретному випадку, досягти мети заходу примусу без ізоляції останньої від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку, встановленого у ст. 75 КК.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, - 4 роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: DVD-R диск 2 шт. - залишити зберігати при матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1