Справа № 298/454/24
Номер провадження 1-кс/298/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000019 від 24 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

З вищевказаного клопотання вбачається наступне. Так, 23 лютого 2024 року о 22:57 год. надійшло повідомлення з лінії «102», від працівника поліції - Начальника СРГПІ відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який повідомив, що ним 23 лютого 2024 року о 22:50 годині, перебуваючи у добовому наряді, під час патрулювання в смт. Великий Березний, по вул. Штефаника, Ужгородського району, Закарпатської області, за порушення ГІДР, було зупинено транспортний засіб марки «Дуді» моделі «А4» Польської реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , який як підставу для керування вказаним вище транспортним засобом, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.07.2023 року видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке під час перевірки працівниками поліції викликало сумніви, щодо його дійсності, оскільки у Інформаційному порталі Національної поліції наявні відомості, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 належить іншій особі.

24.02.2024 року відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення огляду місця події 23.02.2024 року було оглянуто та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.07.2023 року видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у спецпакет НПУ WAR0007435та визнано речовим доказом.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що вказані дії виконанні із метою виявлення та фіксації відомості щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а тому необхідно накласти арешт з метою їх збереження та проведення технічної експертизи та слідчих дій, оскільки вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване в ЄРДР № 0000019 від 24.02.2024 року, за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явися, однак в своєму клопотанні зазначив про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, 23 лютого 2024 року о 22:57 год. надійшло повідомлення з лінії «102», від працівника поліції - Начальника СРГПІ відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який повідомив, що ним 23 лютого 2024 року о 22:50 годині, перебуваючи у добовому наряді, під час патрулювання в смт. Великий Березний, по вул. Штефаника, Ужгородського району, Закарпатської області, за порушення ГІДР, було зупинено транспортний засіб марки «Дуді» моделі «А4» Польської реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , який як підставу для керування вказаним вище транспортним засобом, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.07.2023 року видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке під час перевірки працівниками поліції викликало сумніви, щодо його дійсності, оскільки у Інформаційному порталі Національної поліції наявні відомості, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 належить іншій особі.

Згідно протоколу огляду місця події від 23 лютого 2024 року, який проводився слідчим СВ відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було оглянуто та вилучено в присутності понятих посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.07.2023 року видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у спецпакет НПУ WAR0007435.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ОСОБА_7 від 24.02.2024 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.07.2023 року видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000019.

Власником документів вилучених в ході проведеного 23 лютого 2024 року, огляду місця події є громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 24 лютого 2024 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000019 від 24 лютого 2024 року.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ;3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження мають значення вилучені під час огляду місця події вищевказані речі (документ), а тому слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000019 від 24 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на вилучене в ході огляду місця події від 23 лютого 2024 року майно, а саме:

- Посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.07.2023 року видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у спецпакет НПУ WAR0007435.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Великоберезнянського районного суду ОСОБА_1