Справа № 331/2017/24
Провадження № 1-кс/331/715/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 29.01.2024 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 29.01.2024 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 29.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

14.11.2023 слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, на підставі повідомлення про виявлене кримінальне правопорушення, зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження № 0001831 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що приблизно з жовтня 2022 року (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території міста Василівка Василівської міської територіальної громади Василівської району Запорізької області, яке з 26.02.2022 та на час складення повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (далі зф держава-агресор РФ), діючи умисно, маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи у правоохоронному органі понад 3 роки, діючи із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, відповідальних за правоохоронну діяльність на тимчасово окупованих територіях Запорізької області та добровільно зайняв посаду (мовою оригіналу): «Инспектор (дорожно-патрульной службы) ДПС» у незаконному правоохоронному органі т.зв. Управлінні внутрішніх справ по м. Василівка і Василівському району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області (мовою оригіналу «Управление внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области»), створеному на тимчасово окупованій території міста Василівка Запорізької області, який у подальшому, не пізніше 21.02.2023, реформований у т.зв. відділ Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Василівський» (мовою оригіналу «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Васильевский), за адресою: АДРЕСА_1 .

23.01.2024 на підставі зібраних під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001831 від 14.11.2023 відомостей, слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області за погодженням із прокурором, групи прокурорів який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Відтак, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є наступне майно: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.04.2024 року, яка належить громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.04.2024 року, яка належить громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Крім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище майна підозрюваного ОСОБА_5 з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000135 від 29.01.2024 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

19.01.2024 року слідчим 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області, в межах кримінального провадження № 0001831 від 14.11.2023 р., складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, яке опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також в газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» № 16 ( НОМЕР_2 ) від 23.01.2024 р., та 23.01.2024 р. вручено його захиснику адвокату ОСОБА_7 .

Матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 29.01.2024 року були виділені з ЄРДР № 0001831 в окреме провадження, про що були внесені відповідні відомості до ЄРДР № 0000135.

Так, санкція ч.7 ст.111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої, тому у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_5 може бути конфісковано в дохід держави.

Таким чином, метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення конфіскації майна.

Зазначені обставини переконують слідчого суддю у тому, що правова підстава накладення арешту на майна наявна та підтверджена.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 373216236 від 08.04.2024 р., ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 373216236 від 08.04.2024 р., ОСОБА_5 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Таким чином, арешт на майно накладається без такої заборони.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для накладення арешту на майно, розумність та співмірність обмежень права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 29.01.2024 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1