Справа №336/4543/24
Пр. 1-кп/336/936/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 02.04.2024, яке надійшло з обвинувальним актом, складеним відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , отримав неповну загальну середню освіту, не одружений, малолітніх та інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024 прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками скоєння кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Ухвалою суду від 15.05.2024 постановлено прийняти справу до свого провадження, призначено за матеріалами кримінального провадження підготовче судове засідання.

Згідно з обвинувальним актом, досудовим розслідуванням встановлено, що 25 березня 2024 року ОСОБА_3 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості по вулиці Автодорожня у місті Запоріжжі, де незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого речовину сіро-зеленого кольору, рослинного походження, таким чином придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс та зберігав з метою власного вживання.

02 квітня 2024 року о 05 годині 26 хвилин за адресою мешкання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , співробітниками поліції було вилучено речовину сіро-зеленого кольору, рослинного походження, яка згідно висновку експерта від 05.04.2024 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого складає 11,003 г (в перерахунку на основу).

Тим самим, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого складає 11,003 г (в перерахунку на основну), без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання, заявлене захисником адвокатом ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання. Сторона захисту просить задовольнити його, звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ч.4 ст.309 КК України, закрити кримінальне провадження. Так, обвинувачений пояснив, що суть обвинувачення та наслідки застосування ч.4 ст.309 КК України йому зрозумілі, він пройшов курс лікування від наркотичної залежності, звернення за лікуванням є добровільним з його боку, оскільки він має на меті вилікуватись від наркотичної залежності, не мав таким чином наміру уникнути кримінальної відповідальності. Під час лікування мав бесіди із психіатром, для себе зробив висновки, побачивши, до чого може мати наркотична залежність.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 надав в підготовчому судовому засіданні довідку на підтвердження обґрунтованості клопотання та застосування ч.4 ст.309 КК України. Так, згідно з довідкою №7408/2 від 23.05.2024 КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі з 15.05.2024 по 23.05.2024, проходивши курс лікування.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання сторони захисту підтримав, заперечень з приводу застосування ч.4 ст.309 КК України не висловив, вважає клопотання сторони захисту обґрунтованим та зазначив про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження в частині питання, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання сторони захисту, виходячи з таким підстав.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Згідно з ч.1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений, як встановлено судом, цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України та підставу звільнення його від кримінальної відповідальності.

На переконання суду метою такого звільнення від кримінальної відповідальності є, насамперед, запобігання розповсюдженню та розвитку такого негативного явища, як наркоманія. Таким чином закон дає можливість особі здійснити правильний вибір щодо свого майбутнього, а саме позбутися наркотичної залежності або запобігти її виникненню шляхом отримання вчасної медичної допомоги та стати на шлях виправлення після скоєння злочину.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 у справі №357/11205/19, пр.№51-2776кмо21), які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновку, викладеному в указаній постанові касаційного суду, підставами для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії. Добровільним в контексті ч.4 ст.309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

В даній постанові наголошується, що норма ч.4 ст.309 КК за своїм характером є заохочувальною, яка дає можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

У відповідності до п.12 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» суди повинні враховувати, що в ряді норм особливої частини КК України, в тому числі у ч.4 ст.309 передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону суд зобов`язаний звільнити осіб від кримінальної відповідальності.

Судом досліджено надані стороною захисту письмові докази, вказані вище, для підтвердження підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні згідно з ч.4 ст.309 КК України.

Тому, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд знаходить клопотання обґрунтованим, а підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підтвердженими, у зв`язку з чим кримінальне провадження необхідно закрити.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

П.3 ч.1 ст.118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі ч.4 ст.309 КК України, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічні висновки здійснені Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20, пр.51-2331км21.

З огляду на надані стороною обвинувачення докази витрати на проведення експертизи у даному провадженні дорівнюють 2 271,84 гривень (висновок експерта СЕ-19/108-24/6082-НЗПРАП від 05.04.2024) та підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів підлягає розгляду згідно з положеннями ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 118, 124, 284, 286, 314, 369-372, 395, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України у зв`язку із добровільним проходженням курсу лікування від наркотичної залежності.

Кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 02.04.2024 відносно ОСОБА_3 , - закрити.

Речові докази флеш-носій з написом «мicro-sd», dvd-диск з відеозаписом, долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити у справі.

Речовий доказ особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено (каннабіс), масою 11,003 г, упакований до спецпакету, що перебуває на зберіганні у камері схову відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи у сумі 2 271,84 гривень (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 копійки).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1