Справа № 185/6756/24
Провадження № 1-кс/185/910/24
У Х В А Л А

17 липня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

12.07.2024 в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.364 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 27.04.2023, захисником ОСОБА_5 заявлено відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, а саме: порушення проведення підготовчого судового засідання, підготовче судове засідання проведене не в повному складі, до матеріалів справи без будь-якого клопотання долучені якісь записники прокурора, текст ухвали про призначення до судового розгляду не відповідає проголошеному, порушене право на захист обвинуваченого у зв`язку з ненаданням виконати вимоги ст. 315 КПК України, не вивчені матеріали, на які посилалася сторона захисту щодо невідповідності обвинувального акту і доданих до них матеріалів.

12 липня 2024 відповідно до протоколу автоматичного розподілу заява про відвід судді була розподілена на розгляд судді ОСОБА_1 , розгляд заяви призначено на 17.07.2024.

Суддя ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутності.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід, та просив її задовольнити, зазначив, що сумнів у неупередженості судді викликають наступні обставини: суддя взагалі не розбирався щодо підсудності обвинувального акту, нічого з цього приводу не зазначив, його клопотання про направлення справи до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності не розглянув, він просив розглянути клопотання, виконати вимоги ст. 314 КПК України, потім перейти до ст. 315,316 КПК України, але цього не було зроблено, а було оголошено ухвалу про призначення до судового розгляду, також суддя забрав у прокурора його доповідь і за нього вирішив долучити її до матеріалів справи, та без повідомлення представника потерпілого, який не з`явився в підготовче судове засідання, призначив справу до судового розгляду через 1 хвилину в цей же день.

Обвинувачений по справі ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід, це позиція його адвоката, яку він підтримує, вважає, що суддя може бути упередженим. Він вважає, що сама підозра є упередженою, а справа повинна відкрито розглядатися в м. Тернівка.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти заявленого відводу, вважає його невмотивованим, підстави для відводу відсутні та не підтверджуються, а є суб`єктивними міркуваннями захисника та не згодою з рішеннями та діями судді.

Вислухавши думку учасників розгляду заяви, дослідивши надані матеріали, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд («Білуха проти України», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», у демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру, тобто кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

Враховуючи зміст п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, оскільки у особи виникли сумніви у неупередженості судді, які можуть виникнути і у стороннього спостерігача за обставин, що склалися, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що незадоволення заяви про відвід може сприйматися учасниками провадження як порушення права на справедливий суд.

Враховуючи вищевикладене,зважаючи на позиції сторони обвинувачення та сторони захисту, з метою сприяння захисту прав, свобод та інтересів учасників провадження, задля усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного і неупередженого проведення судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 75, 81, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді Павлоградського міскькрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000019 від 27.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 364 КК України задовольнити та передати дане кримінальне провадження для визначення іншого судді в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1