Справа № 344/1843/24
Провадження № 1-кп/344/693/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 14 січня 2024 року близько 15 год. 24 хв. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні магазину «Інтерспорт», що знаходиться в гіпермаркеті «Епіцентр-К» по вул. Івасюка, 17 в м. Івано-Франківськ, де побачила, що на одному із виставкових стелажів із верхнім одягом знаходиться сумка типу барсетка, чорного кольору, яка там попередньо залишена потерпілим ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_4 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, продовженого відповідно до Указу Президента України від 06.11.2023 року № 734/2023 з 05 год. 30 хв. 16 листопада 2023 року (строком на 90 діб), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за її діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрала із сумки барсетки, що належить потерпілому ОСОБА_5 , гаманець коричневого кольору та флеш накопичувач, об`ємом 16 гб, червоного кольору, грошові кошти в сумі 7100 гривень, 250 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 14 січня 2024 року становить 9255 гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 16355 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю і беззастережно та суду пояснила, що 14 січня 2024 року близько 15год. вона гуляла разом з чоловіком і дитиною. Перебуваючи у відділ спорттоварів магазину «Епіцентр» побачила на стелажі чорну невеличку шкіряну сумку, подібну на барсетку. В сумці були речі. Після чого вона пішла в інший відділ, а через кілька хвилин повернулася і скористалася тим, що нікого поруч не було, взяла з цієї сумки гаманець і поклала собі в кишеню, після чого вийшла з магазину і пішла у справах. Її виявили по камерах спостереження, після чого до неї прийшли працівники поліції з обшуком, однак нічого не знайшли, оскільки гаманець вона тоді викинула в смітник в супермаркеті «Арсен», а грошові кошти залишила собі. Чоловік про крадіжку дізнався вдома. Вона її вчинила, оскільки були потрібні кошти для погашення боргів. У вчиненому ОСОБА_4 щиро каялась та просила врахувати, що всі завдані збитки вона потерпілому добровільно відшкодувала, належні висновки зробила і більше так не вчинятиме. Просила суворо її не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самою обвинуваченою. Суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу, дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винної; її вік; стан здоров`я та її майновий стан; вона одружена; не працює; на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, в досудовій доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинувачену ОСОБА_4 зазначено середній рівень ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив з урахуванням положення ч. 1 ст. 69 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із встановленням іспитового строку 1 рік, потерпілого, яка викладена в його письмовій заяві та який просив суворо обвинувачену не карати, обвинуваченої, яка просила суворо її не карати, а також враховуючи дані про особу винної, яка критично ставиться до вчиненого, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

В той же час враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної, яка має на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , те, що обвинувачена вперше притягається до кримінальної відповідальності та до неї відсутні будь-які претензії у потерпілого, суд вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому до неї слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: диск з відеозаписами (постанова слідчого від 20 січня 2024 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; шапку сірого кольору, шапку помаранчевого кольору, сумку чорного кольору та рюкзак коричневого кольору (постанова слідчого від 19 січня 2024 року), - повернути обвинуваченій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Головуючий-суддя Роман ХОРОСТІЛЬ