Справа № 473/6126/23
Номер провадження 1-кп/473/101/2024
У Х В А Л А

"28" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000810від 30.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Корениха м. Миколаїв, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обгрунтовує наявністю існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також посилаючись на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним та дані про його особу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала повністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 вважали клопотання прокурора необгрунтованим, просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

З`ясувавши думки учасників процесу, вивчивши клопотання прокурора, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в т.ч., переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

15.09.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, востаннє - до 03.03.2024 включно. Дану міру запобіжного заходу обвинуваченому було обрано з урахуванням наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та даних про його особу.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела прибутку.

Разом з цим, суд враховує обставини, визначені ст.178 КПК України, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується; відсутність у останнього офіційного місця роботи, його майновий стан.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд також бере до уваги положення ч.2 ст.8 Кримінального процесуального кодексу України, де визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Москаленко проти України» зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відтак, оцінивши наведені вище обставини в сукупності, суд дійшов висновку про наявність існування передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

В судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала та ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючихарактер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та обставини справи, тяжкість покарання, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 інших, більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів, будь-яким чином не перешкоджатиме обвинуваченому ОСОБА_5 здійснити переховування від суду та/або незаконний вплив на свідків, потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, у зв`язкку з чим останньогов подальшому слід утримувати під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28.04.2024 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1