Справа № 735/241/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/465/24
Категорія - скасування звільнення від покарання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дрижина Гребля, жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна-середня, не одруженого, учня ІІІ курсу ДПТНЗ «Реутинський професійний аграрний ліцей», раніше судимого,

задоволено подання начальника Новгород-Сіверського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та про направлення його для відбування покарання.

Скасоване призначене вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 20.04.2023 року на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 .

Направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 20.04.2023 року 1 (один) рік позбавлення волі до місця відбування призначеного покарання в порядку, встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 ухвалено не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що засуджений ОСОБА_7 маючи реальну можливість стати на шлях виправлення, за час відбування покарання неодноразово (більше трьох разів) притягувався до адміністративної відповідальності, за що мав попередження від начальника органу пробації.

Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання начальника Новгород-Сіверського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно нього та про направлення його для відбування покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що незаконно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як мав поважні причини (віз співмешканку додому з пологового відділення). Зазначає, що порушень реєстрації під час випробувального терміну він не допускав, до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку не притягувався. Вказує, що в матеріалах відсутні прямі, достатні і належні докази, які б окремо або у своїй сукупності дали суду впевненість у неможливості його виправлення, як засудженого без реального відбуття покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду судове рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 даним вимогам повністю відповідає, а доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують.

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 20.04.2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст.309 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, та на нього було покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 був поставлений на облік до Новгород-Сіверського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» 26.05.2023 року.

06.06.2023 року засудженому під розписку було роз`яснено про порядок і умови відбування іспитового строку, про відповідальність за невиконання цих умов, про покладені на нього вироком суду обов`язки та встановлений день реєстрації, а саме: 1-ша п`ятниця кожного місяця, про що ОСОБА_7 був ознайомлений під підпис.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Частина 3 цієї статті вказує на те, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як встановив суд, незважаючи на роз`яснення засудженому ОСОБА_7 наслідків, у разі невиконання ним покладених обов`язків, останній на шлях виправлення не став та систематично вчиняв правопорушення, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

06.07.2023 року засуджений ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 121-1, 121 ч. 1, 121 ч. 5 КУпАП, за яке на нього було накладено стягнення у виді штрафу.

03.11.2023 року із засудженим проведено індивідуальну профілактичну бесіду, повторно роз`яснено вимоги ч.3 ст.166 КВК України та винесено перше письмове попередження.

14.11.2023 року ОСОБА_7 вчинив нові адміністративні правопорушення: передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу та передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що, постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.01.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 26.01.2024 року за порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням засудженому було змінено дні явки на реєстрацію на 2 рази на місяць, проведено індивідуальну профілактичну бесіду, повторно роз`яснено вимоги ч.3 ст.166 КВК України.

Вищенаведене свідчить про невиконання ОСОБА_7 згідно ч.4 ст.166 КВК України, обов`язків, покладених на нього судом, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

За таких підстав, місцевий суд при розгляді подання органу пробації про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, належно оцінив всі обставини кримінального провадження та дійшов правильного висновку про необхідність його задоволення, оскільки останній у період іспитового строку, встановленого вироком місцевого суду, на шлях виправлення не став, з чим погоджується й колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2024 року, якою задоволено подання начальника Новгород-Сіверського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та про направлення його для відбування покарання - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4