Справа №583/2680/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/161/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні його заяви про звільнення від подальшого відбування покарання,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сумського апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні його заяви про звільнення від подальшого відбування покарання.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 13-00 годину 29 квітня 2024 року.

На початку апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_8 заявив відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду на підставі того, що колегія суддів вже неодноразово висловлювала свою правову позицію щодо застосування відносно нього закону про звільнення від відбування покарання, що унеможливлює участь цих суддів в даному кримінальному провадженні, у якому розглядаються аналогічні питання.

Заслухавши доповідь головуючого - судді, думку засудженого ОСОБА_8 , який підтримав заявлений відвід, позицію захисника - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала думку свого підзахисного, позицію прокурора, який заперечив проти заявленого відводу, перевіривши матеріали провадження та вивчивши доводи поданої заяви, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною».

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів приходить до переконання, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти будь-яким можливим сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом. При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Таким чином, якщо ОСОБА_8 має певний сумнів у безсторонності суддів, хоч це об`єктивно нічим не підтверджується і прямо не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, але ураховуючи принцип верховенства права і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, то колегія суддів вважає за необхідне з метою виключення будь-яких можливих сумнівів у стороннього спостерігача в об`єктивності та неупередженості суду під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 задовольнити заяву останнього про відвід суддів, керуючись при цьому правом кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, застосовуючи тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності), так як дійсно суддями апеляційного суду неодноразово ухвалювались рішення щодо ОСОБА_8 з аналогічних питань, про які йдеться мова у його апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 про відвід колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розгляді апеляційної засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року.

Призначити повторний авто розподіл даного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4