Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/438/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого, обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України на строк 60 днів до 03.08.2024 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що надані слідчим докази та зазначені прокурором підстави (ризики) не доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вважає, що слідчий суддя в повній мірі не врахував ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Стверджує, що санкція ч. 1 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років. Таким чином, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким та містять безальтернативну санкцію - позбавлення волі на тривалий період часу.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення з урахуванням того, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, має непогашену та не зняту судимість за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Окрім того, вказує, що хоча і судом не визнано особу винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, однак на розгляді суду по теперішній час перебувають обвинувальні акти, у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин за ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України.

Прокурор наголошує на тому, що такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт не позбавляє можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема повторно замовити заборонені речі за допомогою мережі інтернет з власного місця проживання або попередити розповсюджувача про факт викриття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею на думку колегії суддів було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на час розгляду відповідного клопотання, враховуючи серйозність пред`явленої підозри за ч.1 ст.307 КК України, суворість передбаченого покарання, яке може загрожувати ОСОБА_6 , в разі визнання його винним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_6 умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не забезпечить його належну процесуальну поведінку, оскільки існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими. Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням цілодобового знаходження за місцем проживання було враховано серйозність підозри.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Вирішувати питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи лише з санкції статті за якою підозрюється ОСОБА_6 неприпустимо.

Що стосується доводів апелянта, про те що підозрюваний вже притягувався до кримінальної відповідальності та в суді на розгляді перебувають обвинувальні акти стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України, то вони жодним чином не впливають на правильність висновків слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2024 року, обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: