Справа № 629/2294/24
Провадження № 1-кс/629/566/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000251 від 01.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 . слідчий вказує, що ОСОБА_5 , в всупереч вимогам статей 7,8,12,13,27,36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.03.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав наркотичний засіб метадон, який відповідно до Списку №1 Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 є наркотичним засобом, обіг якого обмежується, з метою подальшого його незаконного збуту іншим особам.

14.03.2024, приблизно о 14-32 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою збуту наркотичного засобу метадону, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка розташована на перехресті вулиць Ковальської та Кооперативної у м.Лозова Харківської області, зустрівся із ОСОБА_8 , який здійснював оперативну закупку наркотичного засобу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, перебуваючи у вищевказаному місці, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 200 грн., після чого передав ОСОБА_8 2 (дві) таблетки білого кольору, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-24/8163-НЗПРАП від 27.03.2024, містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, маса якого в перерахунку на масу представленої речовини становить: 0,0495 грам.

Таким чином, ОСОБА_5 за 200 грн. продав ОСОБА_8 , тобто незаконно збув, наркотичний засіб метадон, масою 0,0495 грам.

01.03.2024 дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

22.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_5 , який свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, повідомив, що дійсно передав знайомому наркозалежному дві таблетки метадону але гроші за них не просив, чому він віддав йому двісті гривень, не знає, він гроші не просив за таблетки, просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, захисника ОСОБА_4 , яка просила обрати її підзахисному цілодобовий домашній арешт, прокурора ОСОБА_3 , який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, враховуючи, що прокурором при доведенні обставин передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України не доведено п.3 вказаної частини ст.194 КПК України, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам неможливе, а тому в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу, що заява надана ГО «Опора ЄБ» не містить інформацію про вчинення кримінального правопорушення саме підозрюваним ОСОБА_5 , відомості за заявою якої були внесені в ЄРДР, що саме ця особа через мережу «Фейсбук» розповсюджує наркотичний засіб - метадон (скриншоти таких відомостей з цієї мережі відсутні). Є незрозумілим, яким чином згідно цієї заяви, органом поліції зроблено висновок про вчинення цього злочину ОСОБА_5 чи будь-якою іншою особою, в тому числі систематичність таких дій з огляду на твердження прокурора.

Однак при цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05 від 11.07.2006 року та «Мамедова проти Росії» №7064/05 від 01.06.2006 року, зазначено, що «твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини не є достатнім для обрання запобіжного заходу», «посилання на тяжкість обвинувачень, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вважаю, що відносно ОСОБА_5 є достатньо підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на свідків не впливав, від органів досудового слідства не ухилявся та прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні неможливе. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.177,181,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000251, відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000251 від 01.03.2024, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати вищевказане житло цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , з періодичністю 1 раз на тиждень щочетверга з 08-00 год. до 17-00 год.; 2) не відлучатися із м.Лозова без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , визначити до двох місяців тобто до 22.06.2024.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 .

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для виконання, слідчому СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_3 для відома.

Роз`яснити, що згідно ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9