Справа №932/3022/24
Номер провадження №1-кс/932/982/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001177 від 05.04.2024 за ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого в якому він просить слідчого суддю накласти арешт на транспортний засіб «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником є ОСОБА_4 із позбавленням права на відчуження, користування та розпоряджання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що автомобіль відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, має пошкодження: переднього бамперу, правого переднього крила, правої передньої фари.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом із клопотанням надав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судовому засіданні не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, щодо клопотання заперечував.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані додатки до клопотання, виходжу з наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2024 о 09:20 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виконання маневру повороту ліворуч не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21013» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: перелом голівки лівої плечової кістки, перелом п`ятого ребра, ЗТГК, ЗЧМТ, СГМ.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Оцінивши надані докази слідчий суддя приходить до переконання про доведення обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешт, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Враховуючи, що автомобіль фактично є знаряддям злочину, зберіг на собі сліди злочину та такий є речовим доказом. Його збереження має важливе значення для кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Текст ухвали складено та проголошено 10.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1