Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1819/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 25.04.2024 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказала, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000645 від 15.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання вказала, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та може бути використане як доказ.

В судове засідання слідчий не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій вказала, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000645 від 15.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного, швидкого збагачення, почали використовувати у своїй злочинній діяльності приміщення гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в автогаражному кооперативі «Південний-3» за адресою: АДРЕСА_2 , належного близькому родичу ОСОБА_6 (дідусеві) - ОСОБА_7 , для зберігання, фасування у ньому з метою подальшого збуту незаконно придбаних наркотичних засобів та психотропних речовин.

25.04.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено наступне вказане у клопотанні майно.

25.04.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 25.04.2024 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: Дві сім-карти оператора Київстар; 3 банківські картки (Izibank - НОМЕР_2 , Sportbank НОМЕР_3 , Sportbank НОМЕР_4 ; Скетч-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» ( НОМЕР_5 ); Скетч-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» ( НОМЕР_6 ); Сім-карта оператора «Лайф-селл»; Мобільний телефон марки «Apple Iphone 13 Pro max» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» ( НОМЕР_9 ).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8