Справа № 128/1344/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці угоду про визнання винуватості, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості по якому 25.06.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомир, мешканця АДРЕСА_1 , маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , обіймаючи посаду начальника складу авіаційного пального складів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , являючись військовою службовою особою, виконуючи обов`язки військової служби на складі авіаційного пального у військовій частині НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 09.06.2020 по 24.06.2020, діючи з кримінальною протиправною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності та легковажно розраховуючи на їх відвернення, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, недбало поставився до служби та належним чином не виконав покладені на нього обов`язки щодо необхідності суворого виконання правил приймання, зберігання, видавання та здавання паливно-мастильних матеріалів, а саме авіаційного гасу (палива для реактивних двигунів РТ), відповідальним за які був останні та які зберігалися на складах пального вказаної військової частини, не підтримав їх комплектність, наявність та якісний стан, не забезпечив своєчасного обліку та внутрішнього порядку, при цьому, книгу обліку відвантаження (надходження) військового майна складу авіаційного пального №2, книгу обліку відвантаження (надходження) військового майна служби пального №1, книгу обліку замірів у резервуарах (цистернах) складу авіаційного пального не вів.

Внаслідок кримінально-протиправної бездіяльності старшого лейтенанта ОСОБА_4 на складі авіаційного пального складів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 встановлено нестачу паливно-мастильних матеріалів, відповідальним за які був ОСОБА_4 та які зберігалися на вказаному складі, а саме авіаційного гасу (палива для реактивних двигунів РТ) в кількості 78 010 кг, у зв`язку з чим державі в особі військової частини НОМЕР_2 заподіяно матеріальні збитки в розмірі 2 232 568,42 грн., тобто, спричинено тяжкі наслідки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

31.03.2024 між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000059, та обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468-470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. З моменту ініціювання угоди залучено захисника ОСОБА_5 , який також підписав угоду, що надійшла до суду.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони узгодили та підозрюваний ОСОБА_4 дав згоду на призначення йому покарання за ч. 3 ст. 425 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 58 КК України, замість призначеного ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження строком 2 роки з відрахуванням в доход держави 20 відсотків із суми грошового забезпечення та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. Викладені істотні обставини для вказаного кримінального провадження, наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену із ОСОБА_4 угоду, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання, ОСОБА_4 надає згоду на вид та розмір покарання, що вказаний в угоді, йому роз`яснено наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що угоду підписав без будь якого впливу, здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання. Також зазначив, що він розуміє обмеження права оскарження вироку згідно положень ст.ст. 394 та 424 КПК України та йому відомі наслідки невиконання угоди.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив позицію обвинуваченого, заявив про відсутність будь-якого впливу на обвинуваченого, добровільність укладення ним угоди та просив затвердити угоду у кримінальному провадженні.

Представник потерпілого - військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором. Додатково вказав, що обвинуваченим частково відшкодовані завдані збитки та продовжуються ним відшкодовуватись.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, є кримінальним правопорушенням проти встановленого порядку несення військової служби.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, огляду матеріалів кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення у вчиненні якого він визнає себе винуватим та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Таким чином, судом в підготовчому судовому засіданні встановлено те, що ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, недбало ставився до служби, що спричинило тяжкі наслідки, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 425 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, суд вважає за можливе на підставі положень ст. 58 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, покаранням у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням в доход держави 20 відсотків із суми грошового забезпечення, а також відповідно до ст. 55 КК України призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз: №82 від 18.12.2020 в сумі 10460,80 грн.; №81 від 18.12.2020 в сумі 10460,80 грн.; №2430/2431/21-21 від 19.05.2021 в сумі 6177,96 грн.; №17471/21-62 від 09.08.2021 в сумі 19048,71 грн..

Заходи забезпечення кримінального провадження на застосовувалися.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості по якому 25.06.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059, укладену 31 березня 2024 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 березня 2024 року покарання за ч. 3 ст. 425 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 58 КК України, замість призначеного ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження строком два роки з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій строком на два роки.

Початок строку відбування основного та додаткового покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироку законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз: №82 від 18.12.2020 в сумі 10460,80 грн.; №81 від 18.12.2020 в сумі 10460,80 грн.; №2430/2431/21-21 від 19.05.2021 в сумі 6177,96 грн.; №17471/21-62 від 09.08.2021 в сумі 19048,71 грн..

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 ч. 4 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1