Справа № 991/809/24
Провадження № 11-сс/991/178/24
Слідча суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.02.2024 про відмову в задоволені скарги на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом обставини

13.12.2023 за № Ч - 17294 ОСОБА_6 подала до Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України) її колишнім чоловіком, під час його перебування на посаді в.о. заступника начальника управління Вишгородського районного ШРБУ, шляхом зловживання своїм службовим становищем, незаконно привласнив у її дітей двоповерховий дитячий будинок вартістю 14,5 млн грн, який побудований за державні кошти.

05.01.2024 вона подала до НАБУ заяву про службову недбалість у виконанні своїх службових обов`язків щодо невнесення відомостей про ймовірне вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України. Уважає, що детективом НАБУ ОСОБА_8 вчинені дії, які полягають у зловживанні своїм службовим становищем за ч. 1 ст. 364 КК України, оскільки він не здійснив жодних дій згідно з вимогами ст. 214, 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та направив її заяву від 13.12.2023 до Вишгородського відділення поліції. Ці дії детектив виконав без наявності постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП) про доручення досудового розслідування іншому органу. На її переконання, заборонено визначати підслідність кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, віднесеного до підслідності НАБУ, іншим органам, зокрема Вишгородському відділенню поліції, оскільки там корумповане керівництво.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 22.01.2024 подала заяву, яка адресована директору НАБУ ОСОБА_9 , керівнику Управління внутрішнього контролю НАБУ ОСОБА_10 , керівнику САП ОСОБА_11 , Генеральному прокурору ОСОБА_12 , керівнику Генеральної інспекції ОСОБА_13 про зловживання своїм службовим становищем детективом НАБУ ОСОБА_8 та прокурором САП, що містить ознаки кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України. На її думку, детектив НАБУ та прокурор САП за домовленістю вчинили протиправні дії, що полягають у зміні підслідності кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України;

30.01.2024 ОСОБА_6 звернулася до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора та САП, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за заявою від 22.01.2024.

За результатом розгляду скарги, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 27.02.2024 відмовив у її задоволенні.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наведених скаржницею відомостей у поданій нею заяві про вчинення кримінального правопорушення недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження відносно зазначених в скарзі осіб. Фактично скаржниця не погоджується із діями детектива та прокурора про зміну підслідності у кримінальному провадженні за заявою від 13.12.2023 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, оскільки, на її думку, незаконно змінено підслідність кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, без врахування вимог ст. 216 КПК України. Інші питання, які піднімала ОСОБА_6 у поданій нею скарзі та клопотаннях (призначення експертизи, витребування матеріалів, які були додатками до листів, та ін.), не вирішуються під час розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вимоги апеляційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді від 27.02.2024 ОСОБА_6 звернулася до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою. За змістом вимог просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого. ОСОБА_6 , до розгляду скарги по суті, зверталася до слідчого судді з різними клопотаннями, зокрема, про призначення експертизи, витребування матеріалів, які були додатками до листів та ін. Для повноти судового розгляду слідчий суддя мав в першу чергу розглянути подані нею клопотання, а вже потім скаргу по суті. Слідчий суддя подані нею клопотання не розглянув. Разом із тим, ОСОБА_6 зазначає, що перед судовим засіданням 27.02.2024 вона подала слідчому судді через канцелярію два клопотання - № 15 про призначення експертизи та № 16 про залишення скарги без розгляду в разі того, якщо слідчий суддя не розгляне клопотання № 15. Однак, клопотання № 16 не було передане слідчому судді. Уважає, що слідчий суддя мав відкласти розгляд справи на інший день задля перевірки долі клопотання № 16.

Додатково у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що її заява про вчинення кримінального правопорушення містить усі вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення злочину. А тому слідчий суддя повинен був захистити порушені права заявника, розглянути скаргу та за результатами розгляду дійти висновку про зобов`язання уповноважених осіб внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Позиції учасників судового провадження

Учасники судового провадження, у судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

При цьому, до початку судового засідання ОСОБА_6 подала до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду задля ознайомлення з матеріалами справи її адвокатом.

Розглянувши клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 немає, оскільки заявниця не довела наявність у неї представника (адвоката). ОСОБА_6 не зазначила у своєму клопотання анкетних даних свого представника та не надала документів на підтвердження. Разом із тим, з оскаржуваної ухвали та матеріалів справи вбачається, що в ОСОБА_6 представник відсутній та такий не брав участі під час розгляду скарги слідчим суддею.

Ураховуючи зазначене і те, що КПК України не передбачає вимог щодо обов`язкової участі сторін у судовому розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, беручи до уваги значно скорочені строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч. 2 ст. 422 КПК України), колегія суддів на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників судового провадження.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

На досудовому провадженні, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора та САП. В обґрунтування скарги посилалася на порушення вимог ст. 214 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 22.01.2024 щодо зловживання своїм службовим становищем детективом НАБУ ОСОБА_8 та прокурором САП, які не внесли відомості за її заявою, незаконно змінили підслідність кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України.

Відмовляючи в задоволенні поданої ОСОБА_6 скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що наведених скаржницею відомостей у поданій нею заяві про вчинення кримінального правопорушення недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження відносно зазначених в скарзі осіб. Фактично скаржниця не погоджується із діями детективів та прокурорів про зміну підслідності у кримінальному провадженні за заявою від 13.12.2023 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, оскільки, на її думку, незаконно змінено підслідність кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, без врахування вимог ст. 216 КПК України.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів, дослідивши надані матеріали, погоджується з викладеними в ній мотивами та висновками слідчого судді. При цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги виходить із такого.

Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Проте зазначена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 і 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але водночас достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про ЄРДР, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4 і 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст. 214 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що доводів, наведених ОСОБА_6 у заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 22.01.2024, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно детектива НАБУ ОСОБА_14 та прокурора САП. Досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування посадових осіб у разі незгоди з їх рішеннями або суб`єктивними припущеннями про їх злочинні дії. Фактично ОСОБА_6 не погоджується із діями детектива та прокурора про зміну підслідності у кримінальному провадженні за її заявою від 13.12.2023 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України.

Отже, з урахування вищезазначеного, колегія суддів доходить висновку, що відомості за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора та САП, оскільки зазначені у матеріалах скарги обставини не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не розглянув подані ОСОБА_6 клопотання про призначення експертизи, витребування матеріалів та інші, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі питання не вирішуються під час розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про що правомірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

З аналогічних підстав колегія судів не вирішує питання про призначення експертизи поставлені ОСОБА_6 в клопотаннях поданих до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Стосовно доводу про подання слідчому судді клопотань № 15 «про призначення експертизи» та № 16 «про залишення скарги без розгляду» в разі того, якщо слідчий суддя не розгляне клопотання № 15, колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 27.02.2024 перед судовим засіданням подала слідчому судді через канцелярію суду клопотання № 15 «про призначення експертизи». Про його отримання судом свідчить відбиток штампа на оригіналі клопотання із зазначенням вхідного номера та дати - Вх. № 7261/24-х від 27.02.2024 (а.с. 125), а також відбиток штампа на копії цього клопотання, яку ОСОБА_6 долучила до апеляційної скарги (а.с. 150).

Звертаючись із клопотанням № 15 ОСОБА_6 ставила вимогу «в разі того, якщо слідчий суддя не розгляне клопотання № 15», то розглянути клопотання № 16. Слідчий суддя клопотання № 15 розглянув, про що свідчить відповідний висновок в оскаржуваній ухвалі: «Інші питання, які піднімала скаржниця ОСОБА_6 у поданій нею скарзі та клопотаннях (призначення експертизи, витребування матеріалів, які були додатками до листів, та ін.), не вирішуються під час розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР». А тому обов`язку розглядати клопотання № 16 у слідчого судді не було.

Разом із тим, доказів про подання ОСОБА_6 слідчому судді, через канцелярію суду, клопотання № 16 «про залишення скарги без розгляду» в разі того, якщо слідчий суддя не розгляне клопотання № 15 матеріали справи не містять, та ОСОБА_6 не надає доказів на підтвердження отримання такого клопотання судом. Долучений оригінал вказаного клопотання до апеляційної скарги, без будь-яких штампів Вищого антикорупційного суду, свідчить лише про те, що таке клопотання слідчому судді не подавалося.

Крім того, КПК України не передбачає розгляд клопотання за наявності певних умов.

Висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку (стаття 310 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК України.

Колегія суддів уважає, що під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону. Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено. У зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.02.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4