Справа № 212/3400/24
У Х В А Л А

03 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Дніпропетровської області ОСОБА_5 , внесене в кримінальному провадженні № 0000454 від 28 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2024 року до слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідчий СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 просить накласти арешт на вилучені в ході огляду предмета 29.03.2024 року в період часу з 14:30 години до 14:50 години, на території СТО «Автопро», речові доказі, а саме автомобіль CheriTiggo VIN-код НОМЕР_1 н НОМЕР_2 , сірого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ; ключі від вказаного автомобіля, з позбавленням права на їх відчуження, розпорядження, користування.

В обґрунтування клопотання зазначає, що СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 28 березня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Так, 29.03.2024 року в період часу з 14:30 години до 14:50 години було проведено огляд предмета на території СТО «Автопро», в ході проведення огляду предмету було виявлено та вилучено автомобіль CheriTiggo VIN-код НОМЕР_4 д/н НОМЕР_2 , сірого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ; ключі від вказаного автомобіля.

Вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження вважає за необхідне накласти на них арешт.

Слідчий ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_3 просив повернути йому автомобіль.

Слідчий суддя, дослідивши письмові матеріали, надані в обґрунтування клопотання, дійшов висновку про його задоволення з таких підстав.

Згідно з витягом відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України були внесені до ЄРДР 28.03.2024 за № 0000454 на підставі заяви ОСОБА_3 про те, що в жовтні 2023 року невстановлена особа шляхом зловживання довірою, знаходячись біля буд. АДРЕСА_1 , заволоділа автомобілем CheriTiggo, д/н НОМЕР_2 , сірого кольору, VIN-код НОМЕР_4 .

29 березня 2024 року в період часу з 14:30 години до 14:50 години на території СТО «Автопро», у присутності понятих, слідчим проведено огляд автомобіля CheriTiggo д/н НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , ключів від автомобіля, які були вилучені та у подальшому постановою слідчого від 29 березня 2024 року визнані речовими доказами.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, зокрема, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя, на даній стадії кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, слідчий зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є збереження речових доказів.

Встановивши зазначені вище обставини слідчий суддя вважає, що надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження доказів.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт речових доказів з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Що стосується прохання власника майна в частині повернення йому на зберігання даних речових доказів, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі Порядок № 1104), не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на автомобіль CheriTiggo VIN (код) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ключі від вказаного автомобіля, які були вилучені в ході огляду предмету 29 березня 2024 року, з забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1