Справа №463/9023/23
Провадження №1-кс/463/3937/24
У Х В А Л А

про надання дозволу на затримання

17 травня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотанняслідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и в:

слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду до слідчого судді з клопотанням продозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження №0000037 від 23.01.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2020 №51 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 , з яким укладено контракт про проходження військової служби на посадах рядового складу на три роки та призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.03.2020 №29-РС на посаду навідника 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що 05.03.2020 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 03.10.2022 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 по теперішній час.

Відтак, у період з 03.10.2022 по теперішній час солдат ОСОБА_5 , проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконує, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховує.

Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_5 , до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри, 26.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без проведення звуко та відеофіксації, просив клопотання задовольнити. Зазначив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, суд вважає, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.2 ст.176 КПК України, тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно з вимогами ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З долучених до матеріалів клопотання письмових документів, судом встановлено, що в провадженніпершого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження№0000037 від 23.01.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2020 №51 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 , з яким укладено контракт про проходження військової служби на посадах рядового складу на три роки та призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.03.2020 №29-РС на посаду навідника 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що 05.03.2020 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 03.10.2022 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 по теперішній час.

Відтак, у період з 03.10.2022 по теперішній час солдат ОСОБА_5 , проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконує, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховує.

Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_5 , до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри, 26.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 03.10.2022 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 по теперішній час, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 достеменно знаючи про здійснення досудового розслідування за вищевказаних обставин, ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування про що свідчить неодноразові повідомлення слідчого про необхідність прибуття підозрюваного, для проведення слідчих дій, а також направлені повістки за місцем проживання останнього.

Викладене підтверджується, повідомленням ЗТУ ВСП, материалами службового розслідування, показаннями свідка ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними у ході досудового розслідування.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків. Так солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, переховується від органів досудового розслідування з одночасним ухиленням від військової служби, чим продовжує вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

Зважаючи на вищенаведене та з врахуванням того, що під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, ризиків для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись вимогами статей 188,189,281 КПК України , -

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали становить шість місяців - до 17 листопада 2024 року включно.

Ухвала є остаточною та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1