Справа № 466/1485/24
Провадження № 1-кп/466/462/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР за №0001818 від 11 листопада 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Снігурівського району, с.Кайбишівка, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 08.04.2021 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 12.11.2020, в тому числі у Державній установі «Личаківській виправній колонії №30», що розташована на вул.Шевченка,156 у м.Львові, де систематично порушував встановлений порядок відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації виправної колонії, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, за період відбування покарання з 12.11.2020 по 07.11.2023 засуджений ОСОБА_3 допустив 16 порушень встановленого порядку відбування покарання, які виразилися у невиконанні законних вимог представників адміністрації установи, відмові від обшуку, порушенні форми одягу, порушенні розпорядку дня, відмові від прибирання, самовільній зміні спального місця, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Так, згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 15.09.2023 через безуспішність застосування попередніх інших заходів дисциплінарного впливу до засудженого ОСОБА_3 було переведено до приміщення камерного типу на строк 1 (один) місяць.

19.10.2023 адміністрацією установи відбування покарання оголошено засудженому ОСОБА_3 «сувору догану» за порушення режиму утримання, а саме перешкоджання проведення обшуку, чим порушив вимоги ст.107 КВК України.

Після відбуття вказаного дисциплінарного стягнення засуджений ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та продовжив порушувати встановлений порядок відбування покарання, а саме: 27.10.2023 адміністрацією установи відбування покарання оголошено засудженому ОСОБА_3 «сувору догану» за порушення режиму утримання, а саме у засудженого було вилучено заборонений для зберігання та використання предмет, гральні карти, чим порушено вимоги ст. 107 КВК України.

09.11.2023 засудженого ОСОБА_3 було поміщено в ДІЗО терміном на 7 (сім) доби за зберігання забороненого для засуджених предмету, а саме мобільного телефону, згідно ст.107 КВК України.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.391 КК України - злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, який відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання був підданий протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за ст.391 КК України визнав, підтвердив обставини встановлені під час досудового розслідування. В скоєному розкаюється. Просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ст.391 КК України є нетяжким.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, по місцю відбування покарання характеризується негативно.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе в умовах ізоляції від суспільства, та приходить до висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ст.391 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2021 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання за цим вироком визначено 12.11.2020 року. На час розгляду даного обвинувального акту засуджений відбув 3 роки 4 місяці та 23 дні, залишилося до відбуття 07 місяців 07 днів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України в даному кримінальному провадженні скоїв 27.10.2023, тобто під час відбування покарання, що дає суду підстави під час визначення остаточної міри покарання ОСОБА_3 застосувати ст. 71 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у даному кримінальному провадження не обирався. Ухвалою судді від 09 лютого 2024 року етаповано засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» до Державної установи «Львівська установа виконання покарання (№19) на час розгляду кримінального провадження.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 370, 373, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання до даного покарання, приєднати частину невідбутого покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2021 та остаточно обрати покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у даному кримінальному провадження не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1