Справа № 592/4758/24
Провадження № 1-кс/592/1941/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями суддю ОСОБА_3 . визначено головуючим суддею у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

26.03.2024 року суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід у даному кримінальному провадженні через те, що під її головуванням була винесена постанова від 30.11.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Поряд з цим, органом досудового розслідування в основу обвинувачення останньому ставляться вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, яким нею вже надана правова оцінка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У судове засідання суддя ОСОБА_3 не з`явилась, про час і місце розгляду заяви про самовідвід повідомлялась.

Суд, дослідивши заяву дійшов таких висновків.

Так, дійсно під головуванням ОСОБА_3 була винесена постанова від 30.11.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Разом із цим, наведені в заяві судді ОСОБА_3 про самовідвід підстави не можна визнати такими, що свідчать про її упередженість та небезсторонність або виключають можливість її участі у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, визначених ст. 75 КПК України.

Так, посилання судді ОСОБА_3 на те, що нею розглядалась справа №592/18084/23, у якій надавалась правова оцінка подій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може бути свідченням порушення презумпції неупередженості судді у кримінальному проваддженні. Крім того, вказаною постановою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, а не направлено матеріали до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Диспозиція ст.126-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Отже, суддя при розгляді провадження за ст.126-1 КК України не повинен надавати заново оцінку подіям, з приводу яких прийняті рішення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, а лише враховувати уже встановлені постановою (постановами), винесеними у справах про адміністративні правопорушення, факти попереднього притягнення обвинуваченої особи до адміністративної відповідальності за відповідною частиною (частинами) ст.173-2 КУпАП, які (факти) і утворюють систематичність вчинення кримінально караного домашнього насильства, передбаченого ст.126-1 КК України.

Враховуючи те, що не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження, чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви в її неупередженості під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про самовідвід.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1