Справа № 645/1046/24
Провадження № 1-в/645/49/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 23.03.2023 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

27.02.2024 року до суду надійшло подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання. В поданні зазначено, що 13.11.2023 року до органу пробації надійшов на виконання вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2023 року відносно ОСОБА_3 22.11.2023 року останньому був роз`яснений порядок та умови відбування покарання з випробуванням, про що засуджений склав розписку, а також засудженому встановлені дні явки на реєстрацію до органу пробації, з чим засуджений також був ознайомлений. В поданні зазначено, що протягом іспитового строку ОСОБА_3 порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а саме: 08.12.2023 року та 16.02.2024 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації, що свідчить по те, що останній порушує обов`язки покладені на нього вироком суду та ухиляється від відбування покарання, що стало підставою для звернення до суду із вказаним поданням.

27.03.2024 року від начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області через канцелярію суду надійшло повідомлення, що ОСОБА_3 також не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації 15.03.2024 року.

Сторони по справі до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Вирок набрав законної сили 24.04.2024 року.

Як вбачається з постанови від 22.11.2023, з якою ОСОБА_3 ознайомлений особисто, останнього зобов`язано з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу пробації в першу, другу та третю п`ятниці кожного місяця.

Частиною 3 ст. 164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

ОСОБА_3 22.11.2023 року ознайомлений із вказаною постановою та попереджений про наслідки ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, наслідки неявки на реєстрацію без поважних причин.

З листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 08.12.2023 року та 16.02.2024 року не прибув на реєстрацію.

Водночас матеріали особової справи містять пояснення ОСОБА_3 , надані ним 11.12.2023 року та 19.02.2024 року щодо причин неявки на реєстрацію.

Як передбачено ч. 1 п. 8ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України,якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N7 роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст.78КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5, який набрав чинності 29.01.2019,передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.166КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Пропробацію",а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 дійсно не прибув до органу пробації 08.12.2023 року, але прибув 11.12.2023 року та не прибув 16.02.2024 року, але прибув 19.02.2024 року, крім того, суд враховує, що у зв`язку в військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим зоєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено указами Президента України та діє до цього часу.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд зазначає, що наведені у клопотанні органу пробації факти неявки засудженого ОСОБА_3 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Правопорушень, які б тягнули за собою адміністративні стягнення і свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, засуджений ОСОБА_3 в період дії іспитового строку не допускав.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 08.04.2024 року.

Суддя ОСОБА_1