Справа № 202/4820/24
Провадження № 1-кс/202/2737/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про дозвіл на проведення обшуку та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 07.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить надати дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 (1/3 частка) та ОСОБА_7 (2/3 частки), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь кримінального правопорушення, наркотичних засобів та психотропних речовин, засобів мобільного зв`язку осіб причетних до вказаної злочинної діяльності, сім-карток, грошових коштів та іншого майна, здобутого в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб, причетних до кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у проваджені СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000153 від 07.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, відносно невстановлених осіб, котрі здійснюють збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Дніпро.

В ході проведення досудового розслідування було надано доручення працівникам СКП ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з метою встановлення осіб, котрі здійснюють збут особливо небезпечних наркотичний засобів та психотропних речовин.

Під час виконання доручення, оперативним підрозділом був встановлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який може бути причетний до збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, за отриманою інформацією ОСОБА_5 здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та має помічника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також в ході виконання доручення був допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , який надав свідчення про те, що вищевказана злочинна група займається продажем наркотичних засобів способом розкладування закладок які купують через за стосунок «Telegram» та також шляхом передачі з рук в руки. Місцем продажу наркотичних засобів являється місце мешкання гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 повністю підтвердила покази ОСОБА_9 та зазначила, що вищевказана злочинна група займається продажем наркотичних засобів кожного дня, за місцем мешкання гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , або через помічника ОСОБА_8 .

На підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 (1/3 частка) та ОСОБА_7 (2/3 частки).

Виявити та вилучити у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 вищезазначені речі, які будуть використані як докази у кримінальному провадженні, не можливо іншими способами, окрім як під час проведення обшуку, адже є підстави вважати, що у разі повідомлення власнику майна про намір оглянути чи вивчити за його дозволом речі та документи, які становлять велике значення для кримінального провадження, виникне реальна загроза їх знищення або підміни.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення можливості виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або речей та документів які становлять велике значення для кримінального провадження, а також майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, в зв`язку з чим, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, яка підтримав клопотання та навів підстави для його задоволення, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному клопотанню, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання з огляду на наступне.

Згідно ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Стаття 8 Європейської конвенції з прав людини гарантує право на повагу до житла, так, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом і коли необхідно в демократичному суспільстві і в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням і злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до ч.2 ст.233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до частини 1 статті 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 за №0000153, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Факт можливого перебування речей, що мають значення для досудового розслідування за місцем мешкання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , підтверджується наданими матеріалами досудового розслідування, а саме: копією рапорту на ім`я начальника ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.02.2024, копією рапорту старшого дізнавача СД ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про виявлення кримінального правопорушення, копією протоколу огляду від 15.12.2023 року, копією висновку експерта №СЕ-19/104-23/46482-НЗПРАП від 20.12.2023, копією постанови про визнання речових доказів, копією повідомлення про підозру від 07.02.2024 року, копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

З огляду на вищезазначене слідчий суддя дійшов висновку про наявність в матеріалах провадження достатніх даних, які дають підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 , можуть знаходитися визначені у клопотанні речі, які мають доказове значення у кримінальному провадженні та можуть бути використані у якості доказів під час судового розгляду, та, за встановлених обставин, обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення зазначених у клопотанні речей і документів, які мають значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання в частині надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення «іншого майна, здобутого в результаті вчинення кримінального правопорушення» з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КПК ухвала про дозвіл на обшук повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

З метою належного виконання зазначеної вимоги слідчий суддя відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховує правові позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Слідчий суддя зазначає, що вищевказане клопотання слідчого про дозвіл на проведення обшуку в частині відшукання вищевказаних речей, не містить відомостей про конкретні речі та предмети або про родові ознаки речей і предметів які планується відшукати. В даному випадку посилання слідчого на необхідність відшукання таких речей і документів є загальним та свідчить про його невизначеність щодо того, які самі документи, речі та предмети мають значення для даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що він не наділений повноваженнями визначити слідчого чи прокурора, який має проводити обшук, оскільки системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 236, 37, 39 КПК дає підстави до висновку, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість ухвала слідчого судді має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи - прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканість житла чи іншого володіння особи. При цьому, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ще й інші (п. 18 ст. 3 КПК), віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

Системне тлумачення норм, передбачених статтями 36, 40, 235, 236 КПК України не дає підстав для твердження про те, що до компетенції слідчого судді належить визначення як конкретного слідчого або прокурора, що мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, так й інших осіб, що будуть приймати участь у проведенні обшуку (понятих, працівників оперативного підрозділу, спеціалістів та ін.). Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення понятих, спеціалістів, працівників оперативного підрозділу, підозрюваного, захисника, інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання протоколу обшуку суду як доказу винуватості у вчиненні злочину.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного суду від 07.10.2020 в справі № 725/1199/19.

Отже визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді, а тому в цій частині клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 234-235, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 07.02.2024 за №0000153, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , право власності яку зареєстровано за ОСОБА_6 (1/3 частка) та ОСОБА_7 (2/3 частки), з метою відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, наркотичних засобів та психотропних речовин, засобів мобільного зв`язку осіб причетних до вказаної злочинної діяльності, сім-карток, грошових коштів, здобутих в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали.

Ухвала про дозвіл на обшук надає право проникнути до зазначеного в ній майна лише один раз.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1