Справа 127/6272/24
Провадження 1-кс/127/2795/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого четвертого СВ ТУ ДБР у м Хмельницькому, ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001211 внесеного до ЄРДР 08.10.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кораки Житомирської області, Овруцького району, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого четвертого СВ ТУ ДБР у м Хмельницькому, ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001211 від 08.10.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 246, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 388 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , згідно наказу Державного підприємства Тульчинське лісомисливське господарство № 113-к від 01.12.1994, призначено на посаду майстра лісу Шпиківської лісозаготівельної дільниці.

Згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 03.01.2009 Невмержицький приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому цінностей.

ОСОБА_4 будучи службовою особою, наділеною владою, а також організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, які, згідно його посадової інструкції полягають у здійсненні керівництва працівниками на лісосічних та нижньоскладських роботах, забезпечені виконання у встановлені терміни завдань з обсягів заготівлі деревини заданого сортименту на головному рубанні лісу, проведенні інших заготівельних заходів, провадить, приймання, облік, складування та відвантаження деревини споживачам, забезпечені їх збереження, перебуваючи у прямому підпорядкуванні головного інженера Державного підприємства Тульчинське лісомисливське господарство ОСОБА_7 , будучи, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст. 89 Лісового кодексу України та «Положення про державну лісову охорону», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009, працівником правоохоронного органу та посадовою особою державної лісової охорони, діючи умисно, з корисливих мотивів в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, вчинив кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг та кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2021 № 1433 «Про затвердження переліку видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках» затверджено перелік видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках, до яких, окрім іншого відноситься деревина (лісоматеріали).

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжується указами Президента України та діє по даний час.

Так, 22.06.2022, майстер на лісозаготівельних роботах Шпиківської лісозаготівельної дільниці ОСОБА_4 , з відома та за сприяння головного інженера ДП «Тульчинське лісове господарство» ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , направлений на заволодіння ввіреного ОСОБА_4 та ОСОБА_10 майна, зловживаючи службовим становищем, умисно за попередньою змовою, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди в супереч інструкції з ведення електронного обліку деревини, та посадової інструкції майстра на лісозаготівельних роботах, в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2021 № 1433 «Про затвердження переліку видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках» затверджено перелік видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках, у невстановлений досудовим розливанням час, перебуваючи на території Шпиківського лісництва Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» квартал 39, виділ 9, шляхом штучного заниження вартості ділової деревини класу якості «D», здійснив реалізацію (відпуск) ділової деревини класу якості «D», як дров`яної деревини промислового використання ОСОБА_9 , за товарно-транспортною накладною № 675170 від 22.06.2022 у кількості 14,9700 м3, в сумі 15449,04 грн, відпущених на ім`я ОСОБА_11 , за товарно-транспортною накладною № 675171 від 22.06.2022 у кількості 8,3920 м3, в сумі 8660,54 грн та за товарно-транспортною накладною № 675172 від 22.06.2022 у кількості 1,1340 м3, в сумі 1170,29 грн, відпущених на ім`я ОСОБА_12 .

Придбану лісопродукцію завантажено на автомобіль DAF державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом (державний номерний знак НОМЕР_2 ) та транспортовано на територію пилорами, належної ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 04.07.2022, майстер на лісозаготівельних роботах Шпиківської лісозаготівельної дільниці ОСОБА_4 , з відома та за сприяння головного інженера ДП «Тульчинське лісове господарство» ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , направлений на заволодіння ввіреного ОСОБА_4 та ОСОБА_10 майна, зловживаючи службовим становищем, умисно за попередньою змовою, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди в супереч інструкції з ведення електронного обліку деревини, та посадової інструкції майстра на лісозаготівельних роботах, в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2021 № 1433 «Про затвердження переліку видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках» затверджено перелік видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках, у невстановлений досудовим розливанням час, перебуваючи на території Шпиківського лісництва Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» квартал 39, виділ 9, шляхом штучного заниження вартості ділової деревини класу якості «D», здійснив реалізацію (відпуск) ділової деревини класу якості «D», як дров`яної деревини промислового використання ОСОБА_9 , за товарно-транспортною накладною № 675263 від 04.07.2022 у кількості 12,1180 м3, в сумі 13232,86 грн, та товарно-транспортною накладною № 675264 від 04.07.2022 у кількості 2,7540 м3, в сумі 3007,37 грн. відпущені на ім`я ОСОБА_13 .

Придбану лісопродукцію завантажено на автомобіль DAF державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом (державний номерний знак НОМЕР_2 ) та транспортовано на територію пилорами, належної ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 .

В подальшому 06.07.2022 під час обшуку на території пилорами належної ОСОБА_8 за адресою с. Мар`янівка Гайсинського району виявлено та вилучено лісопродукцію ділової деревини класу якості «D», відпущену ОСОБА_10 , згідно товарно-транспортних накладних № 675170, № 675171 № 675172 від 22.06.2022 та № 675263, № 675264 від 04.07.2022.

Відповідно до висновку експерта за результатом проведення судової товарознавчої експертизи № 5731-5735/22-21 від 07.09.2022, ринкова вартість ділової лісопродукції породи (Дуб звичайний) об`ємом 14,903 м3, з урахуванням розмірів, класів якості та груп діаметрів по ДП «Тульчинське лісове господарство» (франко-проміжний склад) станом на 06.07.2022 склала 174688,29 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Санкція частини 4 статті 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 , 23.02.2024 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїх сукупності, а саме:

- висновком судової-товарознавчої експертизи №5731-5735/21-21 від 07.09.2022;

- протоколом огляду місця події від 10.08.2022;

- протоколами оглядів речових доказів від 07.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 19.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.08.2022;

- матеріалами негласних слідчих-розшукових дій;

- іншими доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.

Крім цього, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішується питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею кримінального правопорушення є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції», Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

До того ж, у рішенні по справі «W проти Швейцарії», Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистою свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, а саме: характер, обставини і тяжкість кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється, тобто ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вік підозрюваного ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи викладене, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

У разі обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, в міру своєї неправомірної діяльності, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не виявлені і не вилучені за вказаним фактом.

Крім цього, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого, більш м`якішого запобіжного заходу, останній матиме змогу знищити, сховати, підробити службову документацію, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, спонуканні інших службових осіб та знайомих, з якими ОСОБА_4 має стійкі зв`язки, до вчинення вказаних неправомірних дій.

Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні.

На цей час у кримінальному провадженні не допитано всіх свідків, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з такими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення, а тому існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, керуючись вимогами ст. 36, 40, 42, 131, 132, 176-178, 182-184, 194 КПК України, а тому, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 працевлаштований, одружений, однак, вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого СВ ТУ ДБР у м Хмельницькому, ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 58 (п`ятдесят вісім) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 23 квітня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 квітня 2024 року.

Організацію затримання ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на старшого слідчого четвертого СВ ТУ ДБР у м Хмельницькому, ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя