В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/318/24

Провадження № 1-кп/936/64/2024

06.06.2024 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000027 від 08.02.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Скотарське Воловецького району Закарпатської області, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

Воловецьким районним судом Закарпатської області 07.12.2022 за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, згідно ст. 89 КК України судимість не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 07.02.2024 біля 01:25 год. знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив відносно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, внаслідок чого ОСОБА_5 була завдана шкода психічному здоров`ю, за що відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім цього, 07.02.2024 біля 04:30 год. ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльними, знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , не виконуючи терміновий заборонний припис серії НОМЕР_2 від 07.02.2024 виданого строком на 1 добу - з 03:00 години 07.02.2024 до 03:00 год. 08.02.2024 щодо заборони контактувати в будь-який спосіб із ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно вчинив відносно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, намаганнях нанести удар, після чого працівниками поліції протиправні дії ОСОБА_4 було припинено. Окрім цього, у цей же день 07.02.2024 біля 12:45 год. ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , не виконуючи терміновий заборонний припис серії НОМЕР_3 від 07.02.2024 виданого строком, на 1 добу - з 13:20 год. 07.02.2024 до 13:20 год. 08.02.2024 щодо заборони контактувати в будь-який спосіб із ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, під час раптового нападу агресії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах та шкоді спільно набутому майну, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої ОСОБА_5 , викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості через що остання в червове була змушена звернутись до працівників поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо не карати. Обставини, що викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Потерпіла ОСОБА_5 30.05.2024 року в суді підтвердила викладені в обвинуваченні обставини, однак додатково пояснила, що з обвинуваченим примирилась та претензій немає. Щодо міри покарання покалась на розгляд суду.

Фактичні обставини справи не оспорюються в судовому засідання ні обвинуваченим, ні іншими учасниками процесу. З огляду на це, суд з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумніву в добровільності їх позицій, роз`яснивши, що вони в такому випадку позбавляються права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув справу за правилами передбаченими цими нормами.

Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення і його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття. Обтяжуючими обставинами є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп?яніння та рецидив злочинів.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за аналогічний злочин та повторно вчинив правопорушення, маючи непогашену судимість, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

З врахуванням наведеного, зокрема обвинувачений критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення, матеріальних збитків не заподіяно, вчинив нетяжкий злочин, покарання за попереднім вироком відбув повністю, думку прокурора щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду, визначеному санкцією ст.126-1 КК України.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілої, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.1 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 п.1, 2, 3 ст. 59-1 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини (уповноваженого органу з питань пробації);

- повідомляти командира військової частини (уповноважений орган з питань пробації) про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини (уповноваженим органом з питань пробації).

Відповідно до ч.1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік командиром військової частини де служить ОСОБА_4 .

Контроль за поведінкою засудженого покласти на командира військової частини, а у разі звільнення ОСОБА_4 зі служби у Збройних Силах України на органи пробації за місцем його проживання.

На підставі ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_4 обмежувальні заходи на строк 3 (три) місяці та покласти обов`язок, передбачений п. 1 ч.1 ст. 91-1 КК України - заборона перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1