Справа № 182/1948/24
Провадження № 1-кс/0182/429/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11.04.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за №0000111 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який має середньою освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.04.2023 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за №0000111 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , 03.03.2024 близько 18 години, точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, проходив біля території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де побачив на території вказаного домоволодіння мопед марки «Honda Dio 27» та у нього, з корисливих спонукань, виник злочинний умисел, спрямований на його незаконне заволодіння, шляхом таємного викрадення з території вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_6 .

В зазначений день та час, знаходячись там же ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, через незамкнену хвіртку незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, яке по периметру огороджене парканом, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, за допомогою фізичної сили викотив мопед марки «Honda Dio 27», тим самим таємно, умисно, із корисливих спонукань, незаконно заволодів колісним транспортним засобом, марки «Honda Dio 27», чорного кольору, рама № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49 см3, вартість якого згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №939 від 13.03.2024 складає 6936 гривень 90 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину, разом з таємно викраденим майном зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 6936 гривень 90 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

Вина ОСОБА_5 підтверджується:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 , яка розповіла про всі обставини злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який був безпосереднім свідком вчинення злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка розповіла, що вони користуються територією покинутого домоволодіння розташованого поруч з будинком АДРЕСА_1 ;

- протокол огляду мопед марки «Honda Dio 27» який видала потерпіла ОСОБА_6 та показала, що вона його забрала з території покинутого домоволодіння розташованого поруч з будинком ОСОБА_5 ;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав у повному обсязі.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України до ОСОБА_5 , який підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивченням особистості підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що остання постійних засобів для існування не має, ніде не працює, ніяких дій спрямованих на працевлаштування не вживав та не вживає, на життя заробляє тим, що з корисливих спонукань веде свою злочинну діяльність, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 , має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину і він в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин, він може покинути постійне місце свого проживання у АДРЕСА_1 та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Наведене вказує що, існує обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України того, що ОСОБА_5 буде продовжувати свою злочинну діяльність і вчинить інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, в ході досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення і реалізації положень ст. 177 КПК України, а саме: забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Особисте зобов`язання, особиста порука, застава не зможуть запобігти можливості підозрюваного ОСОБА_5 вільно пересуватися по місту та вчинити новий злочин. Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до суду на першу про те вимогу. Крім того, вважаю, що майновий стан підозрюваного, а саме відсутність постійного джерела доходів не надає останньому можливості внести заставу.

Крім цього, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, можливо, враховуючи те, що за вчинення нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України ст. слідчий вважає за доцільне покладання на підозрюваного ОСОБА_5 наступних обов`язків:

- не залишати житло, а саме буд. АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам ОВС профілактичного нагляду за ОСОБА_5 та не допущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

У зв`язку з вищевикладеним, ст. слідчий і звернулася до суду з клопотанням про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні, тому просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 289 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000111.

14 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол огляду мопед марки «Honda Dio 27» який видала потерпіла ОСОБА_6 та показала, що вона його забрала з території покинутого домоволодіння розташованого поруч з будинком ОСОБА_5 та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав у повному обсязі.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тому у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

На обґрунтування вказаного ризику слідчим у клопотанні зазначено, що злочин у якому ОСОБА_5 підозрюється вчинено ним з корисливих мотивів, він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів.

З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочин вчинений ним в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово залишати місце постійного проживання.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 2 місяці.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за №0000111 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 11 червня 2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1