Провадження №: 1/752/8/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.06.2024 р.м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальної справи щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обвинуваченого за ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.358, ч.3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч.5 ст.27, ч.2 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підсудної ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

підсудного ОСОБА_6 ,

встановив:

з 2013 року в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищевказана кримінальна справа.

В ході судового розгляду підсудна ОСОБА_4 вказала, що просить закрити кримінальну справу стосовно неї за строками давності та скасувати накладений арешт на її майно.

Прокурор заперечувала проти закриття справи на даній стадії, хоча вказала, що строки сплинули, не зупинялись і не переривались.

ОСОБА_6 просив закрити справу відносно ОСОБА_4 .

Ознайомившись з матеріалами кримінальної справи, з`ясувавши думку сторін, роз`яснивши підсудній наслідки закриття кримінальної справи з цих підстав, які є нереабілітуючими, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання підсудної ОСОБА_4 та закриття щодо неї кримінальної справи на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за наступних підстав.

Згідно ст. 11-1 КПК України (редакція КПК 1960 року), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України (редакція КК на час вчинення злочинів), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального висновку підсудна ОСОБА_4 вчинила злочини передбачені ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, який на час вчинення, а саме 07.05.2007 року згідно ст. 12 КК України, класифікувались таким чином: ч. 4 ст. 190 КК України - особливо тяжкий злочин, ч.2 ст. 358 - злочин середньої тяжкості, ч. 3 ст. 358 КК України - злочин невеликої тяжкості.

З моменту вчинення вищевказаних злочинів, зокрема і особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і до моменту винесення даної постанови пройшло уже більш ніж 17 років, тобто більше максимального строку давності визначеною ст. 49 КК України для даної категорії злочинів.

Враховуючи викладене, а також те, що підсудна ОСОБА_4 просила закрити кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності, вказавши, що розуміє правові наслідки такого звільнення, враховуючи те, що даних про переривання чи зупинення строків давності немає, а також враховуючи, що за наявності підстав, закриття провадження за строками давності не є правом, а є обов`язком суду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальна справа закриттю.

Відповідно до ч. 8 ст. 248 КПК України 1960 року закривши справу суддя повинен прийняти рішення про скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, заходів до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації та про відшкодування судових витрат.

Згідно зі статтею 1 Протоколу №. 1 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що постановою слідчого в ОВС прокуратури м. Києва радника юстиції ОСОБА_8 від 03.06.2011 року було накладено арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося та у чому б не виражалося (т. 15 а.с. 49).

Враховуючи те, що ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст.358 КК України, а кримінальну справу згідно ст. 49 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подальше застосування накладеного арешту знаходиться поза розумною межею, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування арешту майна, накладеного постановою від 08.06.2011 року.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст.ст. 7-1 ч. 1 п. 5, 11-1, 248 КПК України (редакція КПК 1960 року), суд

ухвалив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, а кримінальну справу, згідно ст. 49 КК України, відносно неї закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Продовжити судовий розгляд кримінальної справи щодо підсудних ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч.4 ст. 190; ч.2 ст.358;ч.3 ст. 358; ч.2 ст.15, ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 190; ч.4 ст.27, ч.1 ст. 369; ч.5 ст.27, ч.2 ст. 368; ч.4 ст.27, ч.3 ст. 369; ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 ч.2 ст. 368 КК України; ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч. 4 ст. 190; ч.2 ст. 358; ч.3 ст. 358 КК України.

Скасувати арешт накладений на підставі постанови слідчого в ОВС прокуратури м. Києва радника юстиції ОСОБА_8 від 03.06.2011 року на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося та у чому б не виражалося.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1