Ухвала

Іменем України

27 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 203/670/24

провадження № 51-1078 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року,

встановив:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2024 року скаргу потерпілого ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000465 від 24 квітня 2018 року задоволено. Постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 02 лютого 2024 року скасовано. Зобов`язано заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 повторно розглянути скаргу ОСОБА_5 від 21 грудня 2023 року про недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000465 у порядку, визначеному ст. 308 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся із апеляційною скаргою про перегляд ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2024 року.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 15 лютого 2024 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2024 року.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 в якій він порушує питання про скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання ресурсів судової влади.

Відповідно до ухвали апеляційного суду прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою задоволено скаргу потерпілого ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000465 від 24 квітня 2018 року, тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 309 КПК України.

Тому апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Щодо інших доводів, викладених у касаційній скарзі прокурора, Суд вважає за необхідне зазначити таке

Як убачається з поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2024 року (справа № 203/670/24), якою задоволено скаргу потерпілого ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000465 від 24 квітня 2018 року.

Водночас суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою прокурора, помилково зазначив 05 січня 2024 року як дату постановленої ухвали слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Проте вказане, на думку Суду, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки не впливає на суть прийнятого апеляційним судом рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги прокурора ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3