ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7239/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/113/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023 року запобіжного заходу у виді застави та постановлено за неналежне здійснення нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва, зі сторони прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернутися до Генерального прокурора України з метою вжиття заходів реагування.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що долученими матеріалами та прокурором у судовому засіданні жодним чином не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Також, слідчий суддя вказав, що прокурор ОСОБА_6 в рамках одного кримінального провадження звернувся вдруге з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 застави, тому послався на неналежне здійснення нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування та вжиття заходів реагування до прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 60500 грн. та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні,

здати на зберігання в УДМС в Тернопільській області свої паспорти для виїзду за кордон.

Апелянт посилається на те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вирішував питання, які повинен суд з`ясовувати під час розгляду справи по суті, зокрема надавати оцінку доказам для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочинів, хоча в силу вимог законодавства зобов`язаний був лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити чи була вірогідною причетність особи до вчинення кримінального правопорушення та такою, що є достатньою підставою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Апелянт зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме спроби переховуватися від органів досудового розслідування та або суду, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, може впливати на свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших, в зв`язку з чим вважає неможливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Апелянт звертає увагу, що 29.03.2024 року кримінальне провадження №0001046 від 04.05.2023 року щодо ОСОБА_7 та інших в частині підозри за ч.3 ст. 201-2 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито та 29.03.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 222 КК України, вчинених у складі організованої групи, в зв`язку з чим, в рамках нової підозри орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу застави.

Вважає, що слідчий суддя вийшов за межі розгляду клопотання, вимагаючи у прокурора надати пояснення щодо підстав закриття кримінального провадження в частині підозри за ч.3 ст. 201-2 КК України, оскільки право обирати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, а слідчий суддя, відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тому наголошує, що рішення слідчого судді в частині застосування до прокурора заходів реагування, є безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_7 та захисника, які заперечили апеляційну скаргу, просять ухвалу слідчого судді залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 222 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що в грудні 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 та особа відносно якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, переслідуючи корисливу мету, з метою одержання пільг щодо податків вирішили, в порушення ст. ст. 272, 276, 287, 364 Митного Кодексу України, підпункту 14.1.113 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, отримувати неконтрольований державою прибуток за рахунок надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади, а саме до Львівської та Волинської митниці ДМС, з метою уникнення сплати ввізного мита на ввезені транспортних засобів.

29.03.2024 ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001046 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.222 КК України, а саме у наданні завідомо неправдивої інформації органам державної влади, з метою одержання пільг щодо податків, у складі організованої групи.

З матеріалів провадження також вбачається, що в рамках даного кримінального провадження 29.03.2024 прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з чим, обраний ОСОБА_7 запобіжний захід 21.10.2023 року, відповідно до вимог ст. 203 КПК України у виді тримання під вартою з визначенням застави - припинений. Тому висновки слідчого судді про відмову у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу застави, посилаючись на те, що до підозрюваного у цьому кримінальному провадженні не може бути застосовано два запобіжні заходи, є необґрунтованим.

Так, відповідно до ст. 203 КПК України - ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Тобто, однією з підстав для припинення дії запобіжного заходу є закриття кримінального провадження судом або прокурором з підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

Як з`ясовано, 29.03.2024 прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з чим обраний ОСОБА_7 запобіжний захід застава припинив дію.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту підтвердила, що вчиняють дії щодо повернення застави.

Слідчий за погодженням з прокурором, в межах цього кримінального провадження, посилаючись на повідомлену ОСОБА_7 підозру за ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.222 КК України, звернувся до слідчого судді про застосування до останнього запобіжного заходу застави.

Колегія суддів, вирішуючи питання застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , вважає слід виходити з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірним, оскільки підтверджується доданими до клопотання органу досудового слідства доказами.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.222 КК України, за яке передбачено покарання у виді штрафу від трьох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Колегія суддів вважає, що існують достатні обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, зокрема те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Висновоки про наявність вказаних ризиків випливає із тяжкості покарання, котре загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винуватим та тієї обставини, що підозрюваному відомі свідки у даному кримінальному провадженні, покази яких матимуть доказове значення лише тоді, коли будуть отримані під час судового розгляду, а отже до цього часу вони можуть бути змінені під його тиском.

Щодо посилання прокурора на переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, то такі ризики існують, оскільки підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, не має постійного місця реєстрації, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

За таких обставин, враховуючи характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , його особу - одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, не судимий, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що інший більш м`який запобіжний захід ніж застава може забезпечити належну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, попередити доведені ризики здатний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а тому слід обрати саме його на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Щодо рішення слідчого судді в частині застосування до прокурора заходів реагування, то воно є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 36 КПК України право обирати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, а слідчий суддя, відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 194, 405, 407, 419 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2024 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023 за ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.222 КК України запобіжного заходу у виді застави - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алчевськ Луганської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 25 травня 2024 року включно обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання в УДМС в Тернопільській області свої паспорти для виїзду за кордон.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді