Справа № 521/4603/24
Номер провадження:1-в/521/490/24
УХВАЛА

29 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про заміну невідбутої частини покарання відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023 щодо засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси надійшло подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023 щодо засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання установою вказано, що ОСОБА_4 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту. Початок строку покарання 28.02.2024. Кінець строку покарання 28.05.2024. Станом на 28.03.2024 засуджений ОСОБА_4 відбув 1 місяць арешту в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14)», невідбута частина покарання складає 2 місяці арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України від №3342-ІХ від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», ст. 5 КК України, ст. 539 КПК України, начальник ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_6 просить суд забезпечити приведення у відповідність із цими Законами вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 відносно засудженого ОСОБА_4 та замінити невідбуте покарання у вигляді арешту на інший вид покарання у відповідності до вимог ст. 72 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе подання задовольнити та замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді арешту на інший вид покарання.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_7 .

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, а також вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання вправі вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання.

Як вбачається зі змісту подання та наданих матеріалів, ОСОБА_4 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту. Станом на 28.03.2024 засуджений ОСОБА_4 відбув 1 місяць арешту в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14)», невідбута частина покарання складає 2 місяці арешту.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, який набрав законної сили 28.03.2024, окрім іншого, викладено ст. 60 КК України у новій редакції, якою визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Отже, покарання у виді арешту може бути застосовано не інакше, як до військовослужбовців.

Крім того, відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 2 Розділу II Прикінцеві положення Закону України №3342-ІХ, внесено зміни до Кримінально виконавчого кодексу України, а саме: у частинах другій та дев`ятій статті 11 слова «арештні доми» виключено.

З 28.03.2024 у ст. 11 Кримінально виконавчого кодексу України з переліку органів та установ виконання покарань виключено арештні доми, а також ст. 15, ст. 50 54 КВК України, що встановлюють порядок відбування арешту.

Тобто, з 28.03.2024 арештні доми при установах виконання покарань Державної кримінально виконавчої служби України не є місцем відбування покарання особами засудженими до арешту.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , який не є військовослужбовцем, не може на даний час відбувати покарання у виді арешту.

Так, пунктом 154 вказаного вище Закону внесено зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23 такого змісту: із дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Вказаним законом також внесені зміни до ст. 395 КК України, згідно яких, самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, оскільки на теперішній час покарання у виді арешту, за яким відбуває покарання засуджений ОСОБА_4 , відносно осіб, що не є військовослужбовцями скасовано, ОСОБА_4 слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту іншим покаранням, передбаченим санкцією ст. 395 КК України (в редакції Закону України №3342-IX від 23.08.2023 року) з врахування положень ст. 72 КК України.

Пунктом 2 частини 1 статті 72 КК України визначено, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: два дні обмеження волі.

Таким чином, оскільки на день розгляду подання засудженим не відбуто покарання у вигляді арешту, йому слід замінити невідбуту частину покарання, з урахуванням ст. 72 КК України, на покарання у виді обмеження волі з розрахунку один день арешту два дні обмеження волі.

З огляду на наведене, подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст. ст. 5, 59-1, 60, 72, 395 КК України та п. 23 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника «Одеська виправна колонія (№14)» про заміну невідбутої частини покарання у вигляді арешту засудженому ОСОБА_4 , задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у вигляді арешту, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 23.09.2022, покаранням у вигляді обмеження волі.

Відповідно до ст. 72 КК України, встановити, що невідбута частина призначеного ОСОБА_4 у вигляді арешту строком 1 місяць 29 днів, підлягає заміні у співвідношенні: один день арешту два дні обмеження волі.

Строк невідбутого покарання у виді обмеження волі обчислювати з дня явки (доставки) ОСОБА_4 до установи відбуття покарання.

Звільнити ОСОБА_4 з місця відбування покарання у вигляді арешту - негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8