ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4177/24
провадження № 1-кс/753/816/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на посадових осіб Дарницького УП ГУНП у м. Києві, що полягає у невнесенні відомстей до ЄРДР,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотивуючи скаргу тим, що 22.02.2024 ОСОБА_3 звернуся до Дарницького УП ГУНП в м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ст. 384 КК України, яка зареєстрована за № 491, ЄО 8946.

Проте, на час звернення до слідчого судді із вказаною скаргою уповноваженими особами Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві відомості із заяви не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, заявник вказує, що уповноваженими особами Дарницького УП ГУ НП в м. Києві було допущено бездіяльність, так як згідно ч. 1 ст. 214 КПК України визначений обов`язок слідчого чи прокурора внести відомості до ЄРДР про вчинення злочину протягом 24 годин із моменту надходження відповідної заяви.

У зв`язку із чим, просив зобов`язати визнати бездіяльність уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві протиправною та зобов`язати уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 22.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; зобов`язати уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві в провадженні яких перебувають чи перебуватимуть матеріали кримінального провадження, залучити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінального провадження як потерпілого.

У судове засідання заявник не з`явилвся, надіслав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Представник Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку, однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 22.02.2024 ОСОБА_3 звернуся до Дарницького УП ГУНП в м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ст. 384 КК України, яка зареєстрована за № 491, ЄО 8946.

Проте, усупереч вимогам ст. 214 КПК України відомості з вказаної заяви не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та станом на день розгляду скарги досудове розслідування не розпочато.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до висновків 1-3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за 2017 рік під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

У зв`язку з зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку про те, що відповідні відомості не внесені, що є порушенням ч. 1 ст. 214 КПК України.

Враховуючи те, що чинним кримінальним процесуальним законодавством при здійсненні слідчим суддею розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, не наділено правом оцінювати заяви про вчинення кримінального правопорушення на наявність або відсутність ознак складу кримінального правопорушення чи вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на встановлення наявності або відсутності діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, а наведені заявником обґрунтування містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, у зв`зку із чим, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволенні поданої скарги.

Разом з тим, як вбачається з прохальної частини скарги ОСОБА_3 просив визнати бездіяльність посадових осіб Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві протиправною, яка полягає у невнесенні відповідних відомостей про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення.

Згідно з нормами ч.ч. 1 та 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, регламентований ч. 1 ст. 303 КПК України, та види ухвал слідчого судді, які можуть бути постановлені за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, визначені ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя вважає, що правові підстави для задоволення вимог скарги в частині визнання дій уповноважених осіб Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві протиправними - відсутні.

Також слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення інших вимог скарги, а саме: зобов`язати уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві в провадженні яких перебувають чи перебуватимуть матеріали кримінального провадження, залучити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінального провадження як потерпілого.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор та слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора та слідчого.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор або слідчий, втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

Прокурор та слідчий самостійно приймають рішення щодо порядку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, в т.ч. і щодо прийняття рішення про визнання заявника потерпілим у кримінальному провадженні, і лише конкретна дія, бездіяльність чи процесуальне рішення прокурора чи слідчого можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, про що вказано в ч. 1 ст. 303 КПК України.

Оскільки досудове розслідування ще не розпочате, то у слідчого судді відсутні будь-які підстави для зобов`язання уповноважених осіб Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві, які мають процесуальну самостійність, вчиняти певні конкретні дії в рамках проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим вимоги скарги щодо зобов`язання уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві в провадженні яких перебувають чи перебуватимуть матеріали кримінального провадження, залучити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінального провадження як потерпілого, задоволенню також не підлягають.

Керуючись ст.ст. 60, 107, 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання копії вказаної ухвали, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 22.02.2024, негайно розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: