Справа № 1-кп/593/62/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"25" березня 2024 р.

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Потерпілого - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

Захисника (адвоката) - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000014 від 02 січня 2024 року про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців немає, не інваліда, депутатом не обирався, раніше не судимого,- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2024 року близько 14 години 10 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував на території ТОВ «БМБУД», що в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21063 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1990 року випуску, бежевого кольору, законним користувачем якого є ОСОБА_4 , з метою здійснення поїздки на ньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 02 січня 2024 року, близько 14 години 10 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , не маючи права на володіння, розпорядження та користування транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 , всупереч волі власника (законного користувача) вказаного транспортного засобу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, підійшов до транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 , який в цей момент не був зачинений, та знаходився на території ТОВ «БМБУД», що в АДРЕСА_2 , незаконно, таємно, умисно відчинивши вказаний транспортний засіб проник у салон вказаного автомобіля та за допомогою ключа, який перебував у замку запалювання, привів двигун автомобіля ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 в робочий стан і попрямував у невідомому напрямку.

Такі дії ОСОБА_5 досудовим слідством кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

01 березня 2024 року в м.Бережани Тернопільської області між підозрюваним ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 289 КК України. За текстом угоди сторони виклали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення так, як зазначено у обвинувальному акті та вказано вище. Згідно з угодою підозрюваний також повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у його вчиненні й сторони погодилися на покарання підозрюваному у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, який буде визначений судом, із покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді про примирення також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також отримана згода підозрюваного ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 01 березня 2024 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання і дає свою згоду на призначення йому покарання, яке визначене у згаданій угоді про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, дає свою згоду на призначення обвинуваченому покарання, яке визначене в угоді про примирення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також не мають заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Укладена угода між сторонами відповідає вимогам закону. Сторонами угоди є обвинувачений і потерпілий у цьому кримінальному провадженні.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 289 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною та Особливою частинами Кримінального Кодексу України.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Також суд враховує особу обвинуваченого, його вік, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, а також позицію потерпілого, який претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає. Судом враховується й те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин у судовому засіданні не встановлено.

Зважаючи на такі обставини, виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливим без ізоляції обвинуваченого від суспільства й визначене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі у запропонованому терміні (ближче до нижньої межі санкції) є обґрунтованим, а також є наявними підстави для застосування у даному випадку положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від такого покарання із випробуванням та встановлення йому задля цього іспитового строку мінімальним терміном, а також покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 01 березня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000014 від 02 січня 2024 року між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та з іншої сторони - підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 , за обставин, вказаних у обвинувальному акті, діючи умисно, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем потерпілого ОСОБА_4 , а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України.

За вчинення такого кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 01 березня 2024 року у виді позбавлення волі на строк 3 (три)роки, із звільненням обвинуваченого від такого покарання із випробуванням та встановлення йому задля цього іспитового строку в 1( один) рік, а також покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз.

Про інші, вжиті на досудовому розслідуванні заходи кримінального забезпечення у цьому кримінальному провадженні, які слід вирішити суду, не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 01 березня 2024 року укладену в м.Бережани Тернопільської області між підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_4 з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному 02 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000014.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України й призначити йому за це узгоджене сторонами угоди про примирення від 01 березня 2024 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Із застосуванням ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з проведення:

-судової дактилоскопічної експертизи від 09 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/207-Д в розмірі 3 407 ( три тисячі чотириста сім) гривень 76 коп.;

-судової експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу» від 17 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/412-АВ в розмірі 2 271 ( дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1