Справа № 177/1074/24
Провадження № 1-кп/177/146/24
У Х В А Л А

Іменем України

16.05.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

зрозглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001137 від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Указаний обвинувальний акт, затверджений 14.05.2024 першим заступником керівника Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , 15.05.2024 надійшов до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 15.05.2024 призначено підготовче судове засідання.

Прокурором 15.05.2024 також подано через канцелярію суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 . Клопотання вручено захиснику обвинуваченого, останній від отримання клопотання відмовився.

В обґрунтування клопотання прокурор вказував на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , яка має реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я з боку обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначав, що вказані ризики існували на час обрання запобіжного заходу, були підставою для його продовження, та на даний час не зменшилися, продовжують існувати.

Прокурор вважав, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та за обставин даного кримінального провадження, існуючих ризиків, обмеження прав обвинуваченого на особисту свободу, є виправданим, з метою виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, що наведені в ньому.

Представник потерпілих клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 підтримала та просила задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_6 , просив суд відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та змінити запобіжний захід ОСОБА_2 на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, або ж визначити розмір застави. В обґрунтування клопотання вказував на необґрунтованість та недоведеність ризиків, відсутність підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2023, ОСОБА_2 , у даному кримінальному провадженні, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє, згідно з ухвалою слідчого судді цього ж суду від 21.03.2024, до 19.05.2024 включно.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Прокурором у кримінальному провадженні під час підготовчого судового засідання, у порядку ч. 3 ст. 315 КПК України, подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 . Водночас, захисником обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокатом ОСОБА_6 , заявлено усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на альтернативний, менш суворий, або ж визначення застави.

Обговоривши в підготовчому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, окрім ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені в ст.178 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у ч. 2 ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.

Так, за приписами ч. 1, ч. 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Судом установлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 спливає 19.05.2024. Однак, завершити судове провадження до спливу строку дії цього запобіжного заходу, з об`єктивних причин, не можливо.

Суд погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому кримінального правопорушення та враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність, та, з метою уникнення покарання, здійснювати психічний або фізичний вплив на свідків, потерпілого, які на теперішній час не допитані судом.

Окрім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений тяжкими захворюваннями не страждає, офіційно не працевлаштований, у останнього наявні соціальні зв`язки, є сім`я, але з урахуванням обставин справи, тяжкості інкримінованого правопорушення, його наслідків, враховуючи існуючі ризики, суд вважає, що вказані обставини не є достатнім стримуючим фактором для запобігання вищевказаним ризикам, зокрема ризику можливого переховування від суду та впливу на потерпілу, свідків.

На переконання суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, враховуючи введений в Україні воєнний стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Будь-яких обставин, які б перешкоджали застосуванню до обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на теперішній час не встановив.

Доказів того, що обставини, які враховані судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, із часом змінилися, стороною захисту не надано.

Зважаючи на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину проти власності та здоров`я людини, що становить підвищену суспільну небезпеку, суд дійшов висновку, що у даній справі, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес, який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що тимчасова ізоляція обвинуваченого ОСОБА_2 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки, окрім захисту прав і інтересів обвинуваченого, суд повинен брати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру та висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

На переконання суду, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився його майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Водночас, захисником не доведено існування виключних обставин, які можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме, домашній арешт.

Суд зауважує, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчинення особою правопорушення чи ухилення від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

Відповідно, з вищевказаних підстав, не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, про що заявлялося стороною захисту.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи висунуте ОСОБА_2 обвинувачення у вчиненні злочину з застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 315, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001137 від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.07.2024 включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий, або ж визначення застави, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 16.05.2024

Суддя: ОСОБА_1