печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8913/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0002286 від 08.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2021, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) будучи засновником підприємств ТОВ «Петраграніт» () та ТОВ «Петрабуд» (), у власності яких є вантажна техніка та місця реалізації будівельних матеріалів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин місцевого значення піску у великих розмірах, розуміючи неспроможність самостійно вчиняти злочини, з метою власного незаконного збагачення та у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці до складу організованої групи залучив наступних осіб: директора ТОВ «Нерудбудпостач» () ОСОБА_4 , який окрім іншого повинен був забезпечити організовану групу технікою, а саме екскаватором та вантажними автомобілями (автосамоскидами), ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , серед яких користувався довірою і авторитетом, які могли дати згоду на участь в організованій групі і реалізацію розробленого ним злочинного плану, здатних беззаперечно підкорятися його волі в процесі здійснення протиправної діяльності, а так само розподіляв і перерозподіляв між ними функціональні обов`язки.

Протягом тривалого часу, але не пізніше 15.11.2022 група осіб, до якої входять ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, в порушення правил використання надр, за відсутності дозвільних та технічних документів, які надають право на користування надрами, а саме: спеціального дозволу на користування надрами, акту про надання гірничого відводу, технічного проекту розробки та рекультиваціі? кар`єру, щорічного плану розвитку гірничих робіт на кар`єрі, геологічних звітів та протоколів підрахунку запасів піску, геолого-маркшеи?дерської, технічної та обліково-контрольної документації організували на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами: :04:004:5073, :04:004:5075, :04:004:5076, :04:004:5077, :04:004:5078, :04:004:5079, :04:004:5080, :04:004:0143, :04:004:0147, :04:004:0150, :04:004:5099, :04:004:0148, що знаходяться між селами Тарасівка Фастівського району та Крюківщина Бучанського району Київської області незаконне видобування корисних копалин місцевого значення (піску) у великих розмірах.

Згідно з статтею 1 Кодексу Украі?ни про надра (далі - КУпН) «Надра - це частина земноі? кори, що розташована під поверхнею суші та дном водои?мищ і простягається до глибин, доступних для вивчення та освоєння».

Згідно з статтею 5 КУпН «Родовища корисних копалин - це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на дні водои?мищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання».

Відповідно до пункту 3 Класифікаціі? запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженоі? постановою Кабінету Міністрів Украі?ни від 05.05.1997 № 432 до балансових запасів відносяться «... запаси корисних копалин ділянки надр, для яких на момент проведення геолого-економічноі? оцінки згідно з техніко-економічними розрахунками та/або матеріалами фінансовоі? звітності доведено, що коефіцієнт рентабельності продукціі? є достатнім для економічно ефективного видобування корисних копалин на такіи? ділянці надр».

Статтею 19 КУпН визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно з статтею 28 КУпН користування надрами є платним, крім випадків, передбачених статтею 29 цього Кодексу. Плата справляється за користування надрами в межах територіі? Украі?ни, і?і? континентального шельфу і виключноі? (морськоі?) економічноі? зони. Плата за користування надрами справляється у вигляді: 1) рентноі? плати за користування надрами для видобування корисних копалин; 2) рентноі? плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин.

Рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин та рентна плата за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, встановлюються Податковим кодексом Украі?ни.

Згідно з підпунктом 252.1.1. статті 252 Податкового кодексу Украі?ни платниками рентноі? плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни Украі?ни, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальнии? дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарськоі? діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Статтею 24 ГЗУ визначено, що гірничодобувне підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальнии? дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу; технічнии? проект, затверджении? і погоджении? у встановленому порядку; геолого-маркшеи?дерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Відповідно до статті 51 КУпН розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральноі? сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічноі? експлуатаціі? та охорони надр. Правила технічноі? експлуатаціі?, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральноі? сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчоі? влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчоі? влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.

Однак, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, в порушення вимог статеи? 19, 28, 51 Кодексу України про надра та статті 24 Гірничого закону України організували на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами: :04:004:5073, :04:004:5075, :04:004:5076, :04:004:5077, :04:004:5078, :04:004:5079, :04:004:5080, :04:004:0143, :04:004:0147, :04:004:0150, :04:004:5099, :04:004:0148 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» незаконний видобуток корисних копалин (піску) місцевого значення у великих розмірах за допомогою гусеничного екскаватора.

Відповідно до листа Державної служби геології та надр України, за № 1530/01/02-22 від 09.02.2022 встановлено, що між селами Тарасівка та Крюківщина наявна заява ТОВ «ОБЛБІОЕНЕРГО» на отримання спеціального дозволу на користування надрами (геологічне вивчення, пісок), яка повернута зазначеному товариству у зв`язку з відмовою у погодженні надання дозволу органом місцевого самоврядування. Дозвіл нікому не видавався.

Спеціалістами Державної служби геології та надр України складено довідку про результати участі у слідчих діях, відповідно до якої на вказаних земельних ділянках виявлено піщании? кар`єр протяжністю з півночі на південь 146 метрів і з заходу на схід 183 метрів. Середня глибина кар`єру сягає 6 метрів. об`єм видобутоі? породи складає 105 120 м3 (об`ємна вага піску складає 1,2-1,3 т/м3).

Внаслідок незаконної діяльності організованої злочинної групи видобуто корисних копалин місцевого значення - піску об`ємом 105 120 м3, чим завдано збитків державі у сумі 118 323 072 гривень 00 копійок (сто вісімнадцять мільйонів триста двадцять три тисячі сімдесят дві гривні 00 копійок), що є великим розміром відповідно до примітки ст. 240 КК України.

Вказаним особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3,5 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

Також установлено, що близька особа підозрюваного ОСОБА_7 матір ОСОБА_9 , є власником та засновником ТОВ «Петраграніт» (), однак фактично господарська діяльність даного підприємства здійснюється самим підозрюваним.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права та статутний капітал ТОВ «Петраграніт» ().

Зобов`язати органи реєстрації за місцем знаходження вказаної юридичної особи накласти арешт та заборону на внесення будь-яких реєстраційних змін, у тому числі зміни засновників та керівників у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Петраграніт» ().

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1