Справа №601/383/24
Провадження № 1-кп/601/87/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000848 від 13.12.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, розлученого, відповідно ст. 89 КК України не судимого, 21.12.2023 засуджений Збаразьким районним судом за ч. 1 ст. 338 КК України, призначено покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту (кримінальне правопорушення вчинено 08.11.2023)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю інших учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом від 1 травня 2023 току № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ), продовжено строк воєнного стану в Україні з продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України від № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 3275-ІХ від 27.07.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України від № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 3429-ІХ від 08.11.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Таким чином, ОСОБА_3 добре володів інформацією про те, що в Україні, відповідно до вищевказаних нормативно - правових актів введено воєнний стан.

В ніч на 13.12.2023 близько 03 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 (надалі - ОСОБА_3 ) перебував біля другого під`їзду багатоквартирного будинку, буд. АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, в ніч на 13.12.2023 близько 03 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу проник у приміщення другого під`їзду багатоквартирного будинку, що розташований за вищевказаною адресою, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що їхні дії є таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу викрав вживаний велосипед торговельної марки «EDOARDO BIANCHI», українською мовою («Едоардо Бьянкі»), зеленого кольору, вартістю 6707 (шість тисяч сімсот сім) грн. 07 (сім) копійок. Після чого покинув місце вчинення злочину та отримав можливість розпорядитись викраденим велосипедом на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 6707 (шість тисяч сімсот сім) грн. 07 (сім) копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється в тому, що зібраними у кримінальному провадженні доказами достатньо викривається у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 07 лютого 2024 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.468, 469, 472 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді п`ять років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Від потерпілої ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява в якій зазначила, що не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.4 ст.185 КК України.

Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 07.02.2024 між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди від 07 лютого 2024 року, укладеної між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді п`ять років позбавлення волі.

Водночас, беручи до уваги наведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 338 КК до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норм матеріального права, викладеного у постанові ОП ККС ВС від 01 квітня 2024 року у справі №183/6854/20, в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За вказаних обставин, суд вважає, що вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2023 підлягає самостійному виконанню.

Судові витрати за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2023 року ухвалою слідчого судді слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області накладено арешт на: на майно, а саме: вживаний велосипед торговельної марки «EDOARDO BIANCHI», рамою зеленого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_4 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст. 124, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 13.12.2023 між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2023 виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в сумі 3786 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2023 року по справі № 601/3511/23 (провадження № 1-кс/601/1247/2023) на майно, а саме: вживаний велосипед торговельної марки «EDOARDO BIANCHI», рамою зеленого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_4

Речові докази:

велосипед торговельної марки «EDOARDO BIANCHI», рамою зеленого кольору- повернути власнику.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: