Справа № 141/190/24
Провадження №1-кп/141/30/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гоноратка Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середньоспеціальна, працює різноробочим ФГ "Нива-С", раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 № 217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», уникаючи навчання та складання теоретичного і практичного іспитів у Держпродспоживслужбі, в кінці жовтня 2022 року, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, в усній розмові по мобільному телефону з невстановленою органом дізнанням особою, домовився про умови виготовлення з його даними підробленого посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 .

При цьому, ОСОБА_4 згідно домовленості шляхом відправлення поштою переслав невідомій особі свої персональні дані, а саме: фотокартку та фотокопію паспорта громадянина України, виданого на його ім`я, для внесення їх до бланку підробленого посвідчення, а також здійснив фінансування його виготовлення, переславши поштою невстановленій особі грошові кошти у сумі 7500,00 грн.

В подальшому, невідома особа за допомогою знакодрукуючого пристрою з електрографічним способом нанесення зображень, використовуючи персональні дані, надані ОСОБА_4 , виготовила посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я останнього та в один з днів грудня 2022 року (точної дати органом досудового розслідування не встановлено), за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 через ТОВ «Нова пошта» надіслала останньому підроблений документ.

В подальшому, в кінці грудня 2022 року ОСОБА_4 від невстановленої органом дізнанням особи у відділенні ТОВ «Нова пошта», що в смт Оратів по вул. Героїв Майдану, 86 Вінницького району Вінницької області, отримав підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорій А1, А2, В1, В2, ВЗ, видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 28.12.2022, яке почав зберігати при собі, з метою подальшого використання під час керування транспортними засобами.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

Крім того, 01.04.2024 о 10 год 25 хв ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом (трактором) марки «Беларус-82», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по дорозі, яка є сполученням сіл Лопатинка та Сологубівка Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, при цьому буксируючи цистерну, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку, чим порушив Правила дорожнього руху, а саме п. 30.1, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції, які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі під час несення служби у добовому наряді.

Після зупинки транспортного засобу поліцейський відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» звернувся до водія ОСОБА_4 з вимогою пред`явити посвідчення тракториста-машиніста, на підставі якого той здійснював керування зазначеним транспортним засобом.

В подальшому того ж дня, 01.04.2024 о 10 год 30 хв, ОСОБА_4 , не пройшовши медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до навчальних планів і програм та не складаючи теоретичний і практичний іспити в екзаменаційній комісії в територіальному органі Держпродспоживслужби, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста встановленого зразка у встановленому законом порядку ним не отримувалось, вказане посвідчення містить неправдиві відомості, діючи умисно та протиправно, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» № 217 від 02.04.1994 (в редакції від 02.06.2021 № 561), вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 1259 від 25.11.2009 «Деякі питання видачі посвідчень тракториста-машиніста», пред`явив поліцейським завідомо підроблений документ посвідчення тракториста-машиніста зі своїм фото, серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 . 28.12.2022 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, яке згідно з відомостями Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я останнього не видавалось, тобто використав для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів за № СЕ-19/102-24/6311-ДД від 04.04.2024 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 28.12.2022 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних посвідчень, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У посвідченні тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, 28.12.2022 на ім`я ОСОБА_4 , фонові зображення лицьової та зворотної сторін (захисна сітка), штрихи вихідних даних, бланкових текстів, персональних даних, серії та номеру бланку нанесено за допомогою знакодрукуючого пристрою, з електрографічним способом нанесення зображень.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчинених ним діянь, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція учасників судового провадження добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, та за ч. 4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії кримінальних проступків, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який працює різноробочим у ФГ " ОСОБА_6 ", та відносно якого скарг від жителів села до Оратівського старостинського округу не надходило, на «ДО» у лікаря нарколога КНП «Оратівська ЛПЛ» та на «ДО» у лікаря психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

На переконання суду, призначене покарання у виді штрафу буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, суд не погоджується з позицією прокурора та захисника, висловленою ними в судових дебатах щодо призначення покарання у виді штрафу в розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки штраф у такому розмірі є надто м`яким покаранням для ОСОБА_4 з огляду на характер скоєних кримінальних проступків та обставини, за яких вони були вчинені обвинуваченим (зокрема, окрім іншого, розміру винагороди (7500,00 грн), яка була сплачена обвинуваченим за отримання підробленого документу, а також обвинувачений ні під час дізнання, ні під час судового розгляду даного кримінального провадження не вказав особу, яка виготовила підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-24/6311-ДД від 04.04.2024 в сумі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок), оскільки залучення експерта було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000028 не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, ч. 5 ст. 27, 50, 66, 67, 70, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн (десять тисяч двісті гривень 00 копійок);

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн (десять тисяч двісті гривень 00 копійок).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-24/6311-ДД від 04.04.2024 в сумі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок).

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області у справі № 131/512/24 від 03.04.2024 скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 28.12.2022 на ім`я ОСОБА_4 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме DVD-R диск білого кольору, на якому відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського, які стосуються факту використання ОСОБА_4 посвідчення тракториста-машиніста з ознаками підробки, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1