ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/499/19 Провадження № 1-кп/636/499/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальні акти по кримінальним провадженням: № 0000504, внесеному 19.04.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, № 0000034, внесеному 09.01.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, № 0000191, внесеному 20.02.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та № 0000291, внесеному 06.03.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 187 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, які об`єднані в одне провадження.

В ході досудового слідства обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених, оскільки є достатньо підстав та ризиків вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає необхідним продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить їх явку до суду і запобігає вчиненню іншого кримінального правопорушення; вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що вони тривалий час перебувають під вартою, захисників, які підтримали позицію підзахисних та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд, при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до вимог передбачено ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджений, знову обвинувачується у скоєнні злочинів під час іспитового строку у тому числі тяжкого.

Обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця проживання, оскільки проживав на території Донецької області і на час вчинення злочину проживав у будинку батьків ОСОБА_4 з 2019 року, тобто не має постійного місця проживання. Між тим, обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тривалий час знаходиться під вартою, не може оказувати тиск на свідків та потерпілу, оскільки остання перебуває за кордоном. Таким чином відносно ОСОБА_5 прокурором не доведені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, суд вважає доведеним ризик того, що знаходячись на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити злочину діяльність або намагатися переховуватися від суду, в зв`язку із чим інша міра запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Але, на думку суду, навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою ОСОБА_4 . Тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачуються; вік та стан його здоров`я, звинувачення у скоєнні нових злочинів під час іспитового строку, можливість вчинення інших злочинів тощо.

Враховуючи практику Європейського суду, суд приходить до наступного. Вищевказаний суд у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку; запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, скоєного проти життя особи, суд вважає за неможливе встановити заставу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193-198, 331, 350, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів - до 27 червня 2024 року включно.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. К. Маркса, Бердянскього району, Запорізської області, українцю, громадянину України, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на цілодобовий домашній арешт, строком на 2 (два) місяці, за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , цілодобово залишати своє місце проживання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись з території Чугуївського району, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали - тобто з 29.04.2024 року по 29.06.2024 року.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Звільнити ОСОБА_5 в залі суду з під варти.

Копію ухвали направити до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області для негайного виконання та здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_5 та до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той же строк з моменту вручення їм ухвали суду.

Суддя: