Справа № 163/518/24 Провадження №11-сс/802/148/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника власника майна

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду від 18 березня 2024 року про арешт майна (ЄРДР № 0000017),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 18 березня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, що було вилучене 14.03.2024 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 07.03.2024, а саме автомобіль марки "Skoda Oktavia", номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя наклав арешт на транспортний засіб, заборонивши власнику розпоряджатися вказаним майном, оскільки мету арешту майна буде забезпечено саме у такий спосіб, що є цілком достатнім для його належного збереження у володільця даного майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був повністю задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що транспортний засіб використовувався для перевезення викрадених паливно-мастильних матеріалів, тобто є речовим доказом, містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та повністю задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, міркування представника власника майна, який заперечив доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР №0000017від 10.01.2024 вбачається, що проводиться досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З матеріалів справи встановлено, під час проведення обшуку, що здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 07.03.2024, що мав місце 14.03.2024 за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Skoda oktavia», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , який підтверджує обставини вчинення розслідуваного правопорушення та являються речовими доказами.

Арештоване майно відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Окрім того, всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням прокурор та слідчий не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту збереження речового доказу (транспортного засобу), з огляду на те, що арешт на вилучений 14.03.2024 під час проведення обшуку автомобіль марки «Skoda oktavia», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , накладено заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном, що буде достатнім для його належного збереження у володільця даного майна, а тому підстави для заборони володіння та користуватися цим майном відсутні і задоволенню не підлягають, і з таким висновком погоджується апеляційний суд.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду від 18 березня 2024 року про арешт майна, без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді