Справа № 369/4204/24
Провадження №1-кс/369/938/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 Фастівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025 від 11.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 Фастівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025 від 11.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні сектору дізнання ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000025 від 11.03.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

11.03.2024 до ЧЧ ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області через лінію «102» надійшло повідомлення від працівників поліції КПП №505 про те, що 11.03.2024 близько о 13 год. 04 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 на блок-посту з метою перевірки документів під час воєнного стану було зупинено гр-на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив що має при собі психотропну речовину - амфетамін. ( ЄО № 1056 від 11.03.2024)

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального проступку, 11 березня 2024 року о 14 год. 35 хв. на підставі ст. 298-2 КПК України було затримано ОСОБА_5 та в присутності двох понятих проведено його особистий обшук, під час якого, в правій кишені штанів, було виявлено один зіп-пекет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та лампочку із слідами нашарування невідомої речовини та паперовим згортком, який в подальшому вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету №INZ2109368, задля забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження..

З урахуванням того, що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, на підставі ст. 98 КПК України визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом, знаряддям вчинення, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вище викладеного, дізнавач просив слідчого суддю накласти арешт на один зіп-пекет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та лампочку із слідами нашарування невідомої речовини та паперовим згортком, який було вилучено 11.03.2024 в період часу з 14 год.35 хв. по 14 год.44 хв. за адресою: АДРЕСА_1 під час особистого обшуку у ОСОБА_5 , та поміщено до спеціального сейф-пакету №INZ2109368, задля забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

У судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися. При цьому, дізнавач в клопотанні вказав, що просить суд проводити розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слід відмовити, з наступних підстав.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вищевказаного, об`єкти вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доказами вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною другою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вищезазначеного, збереження речових доказів є збереженням безпосередньо об`єктів вилучених в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що являються доказами вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160, 166, 170, 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину.

Згідно ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача щодо накладення арешту на зіп-пекет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та лампочку із слідами нашарування невідомої речовини та паперовим згортком, не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту.

Дізнавачем та прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, у разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно, є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим, в його задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, оскільки майно, на яке просить дізнавач накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 Фастівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025 від 11.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6