КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1295/24
Провадження № 1-кп/552/681/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтава кримінальне провадження №0000228 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокур Мошковського району Новосибірської області РФ, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз 07.07.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 21.02.2024 з ДУ «Роменська виправна колонія №56» по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

22 лютого 2024 року в період часу з 14 год. 10 хв. до 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливим мотивом спрямованим на заволодіння чужим майном, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів, шляхом використання металевого предмета «зубила» та молотка, збив навісний замок вхідних дверей та проник до приватного будинку АДРЕСА_1 , де почав шукати грошові кошти та дорогоцінні предмети, але о 14 год. 30 хв. до будинку повернувся господар помешкання ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_7 , які застали ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення та затримали його, не дозволивши довести кримінальне правопорушення до кінця.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Допитані в суді ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та розповів, що все відбувалося саме так як зазначено в обвинувальному акті. Злочин вчинив через скрутне матеріальне становище. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_4 розповів, що 22.02.2024 він разом із дружиною поїхав до магазину, а коли повернувся додому, то побачив що на вхідних дверях зірваний замок. Зайшовши до будинку він побачив біля серванту у кімнаті незнайомого чоловіка, ним виявився ОСОБА_5 . Тоді він з дружиною затримали крадія та викликали поліції. В кишені у крадія він знайшов позолочений ланцюжок, якій він подарував дружині. В подальшому ОСОБА_5 вирвався, вибіг на двір та почав тікати, але в цей час під`їхали працівники поліції та затримали його.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинений злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, маючи не зняті і не погашені в законному порядку судимості, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий умисний злочин.

Обставини, що пом`якшують покарання винного є: щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання не виявлено.

Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

Враховуючи, те що ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, потерпілому шкода не завдана, суд приходить до висновку про можливість призначення йому мінімального покарання передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення.

В той же час, хоча ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, суд, з врахуванням того, що він будучи раніше неодноразову судимим за вчинення умисних, в тому числі особливо тяжких та тяжких злочинів, на шлях виправлення не став та наступного ж дня після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисний корисливий злочин, приходить до висновку, що його виправлення не можливе без відбування покарання.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_5 необхідно залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 22 лютого 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 за проведення експертизи судові витрати на користь держави у розмірі 2271,84 грн.

Речові докази у вигляді речей потерпілого повернути ОСОБА_4 .

Речові докази у вигляді речей обвинуваченого, а саме: куртки чорного кольору, джинсів синього кольору, кросівок чорного кольору, - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази у вигляді вилучених слідів пальців рук знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1