УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2045/24

Номер провадження 1-кс/495/566/2024

13 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Петрівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянину України, українцю, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчим зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

27.02.2024 року Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону на підставі повідомлення ВВБ по НОМЕР_1 прикордонному загону ГВВБ «Південь» зареєстровано кримінальне провадження за №0000018 від 27.02.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України, діючи за попередньою змовою групою осіб, має намір організувати переправлення особи через державний кордон України шляхом усунення перешкод.

Цього ж дня, на підставі повідомлення ВВБ по НОМЕР_1 прикордонному загону ГВВБ

« ІНФОРМАЦІЯ_2 » зареєстровано кримінальне провадження за №0000019 від 27.02.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України, має намір надати неправомірну вигоду службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає, дій з використанням наданого службового становища.

В подальшому 27.02.2024 року було винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень №0000018 від 27.02.2024 року за ч. 3 ст. 332 КК України та №0000019 від 27.02.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України в одне провадження та присвоєно спільний номер №0000018.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що у невстановлений у ході слідства дату та час виник прямий умисел, направлений на сприяння незаконному переправленню чоловіків - громадян України, віком від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України в умовах воєнного стану, через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок з цього приводу та усунення перешкод. Враховуючи вищевикладене та розуміючи, що начальник групи моніторингу обстановки «Крутоярівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 є службовою особою Державної прикордонної служби України (далі ДПСУ), уповноваженою на здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску громадян через державний кордон України на територію Республіки Молдова, запропонував ОСОБА_7 , надати неправомірну вигоду за вчинення останнім в інтересах визначеної особи дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного пропуску через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску гр. ОСОБА_8 .

Реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_4 , 12.03.2024 року об 11:20 годині зустрівся з начальником групи моніторингу обстановки «Крутоярівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 в північній околиці с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що розташована за координатами 46,304925, 29.864283 та підтвердив пропозицію надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди, при цьому зазначив розмір неправомірної вигоди 1000 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_4 , 12.03.2024 о 11:30 годині, перебуваючи в північній околиці с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що розташована за координатами 46,304925, 29.864283, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, достовірно знаючи, що начальник групи моніторингу обстановки «Крутоярівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 є службовою особою Державної прикордонної служби України, уповноважений на здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску осіб через державний кордон України, переслідуючи мету сприяння безперешкодному перетину державного кордону України на територію Республіки Молдова, визначеними ним громадянином ОСОБА_8 , надав ОСОБА_7 10 банкнот номіналом 100 доларів США, загальною сумою 1 000 доларів США, що станом на 12.03.2024 за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим Національним банком України, складає 38 250 гривень (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят гривень) за вчинення останнім, в інтересах вказаного громадянина ОСОБА_8 , дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного пропуску через державний кордон поза межами пунктів пропуску.

Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що у лютому 2024 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, розробив план по незаконному переправленню, визначеної ним особи через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Приблизно о 13 годині 26.02.2024 ОСОБА_4 зустрівся з начальником групи моніторингу обстановки «Крутоярівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 та запропонував за грошову винагороду забезпечити безперешкодний перетин державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_4 , 02.03.2024 приблизно о 16:45 годині з начальником групи моніторингу обстановки «Крутоярівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 та підтвердив пропозицію надання йому неправомірної вигоди, при цьому зазначив розмір неправомірної вигоди з розрахунку 1000 доларів США за забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску громадянином ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_4 з метою особистого збагачення та з корисливою метою повідомив ОСОБА_8 , що для необхідності усунення перешкод щодо перетину державного кордону України з Республікою Молдовою йому необхідні гроші в сумі 1500 доларів США, однак оскільки ОСОБА_8 мав отримати від ОСОБА_4 в оплату за виконані ремонтні роботи у будинку ОСОБА_4 саме цю суму, ОСОБА_8 отримав пропозицію від ОСОБА_4 про використання цих коштів в розмірі 1500 доларів США, достеменно знаючи, що 1000 доларів США він витратить на передачу ОСОБА_7 , а 500 доларів США зможе залишити собі в якості винагороди за сприяння у перетині державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_4 використавши 1500 доларів США обумовлені з ОСОБА_9 , з метою керівництва його незаконним переправленням через державний кордон України з Республікою Молдовою, вранці 12.03.2024 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи за кермом автомобілю марки «ВАЗ 210700-20» реєстраційний номер: НОМЕР_2 прибув разом з ОСОБА_8 до північної околиці с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що розташована за координатами 46,304925, 29.864283.

З метою реалізації злочинного плану та сприянню у незаконному переправленні через державний кордон України громадянина ОСОБА_8 , ОСОБА_4 12.03.2024 пообіцяв останньому вжити заходів щодо усунення перешкод у перетині державного кордону України поза межами пункту пропуску, реалізуючи його через надання неправомірної винагороди службовій особі, та 12.03.2024 о 11:30 годині, ОСОБА_4 будучи хибно впевненим, що мета переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України буде досягнута, реалізовуючи раніше озвучену пропозицію, надав начальнику групи моніторингу обстановки «Крутоярівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 1 000 доларів США. При цьому ОСОБА_4 хибно вважав, що ОСОБА_7 здійснить сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України на територію Республіки Молдова, при цьому отримавши винагороду у розмірі 500 доларів США.

13.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме: пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені з корисливих мотивів.

Обґрунтування повідомленій підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.

За твердженням слідчого, підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тяжких злочинах, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як у кримінальному провадженні наявні речі і документи, щодо яких на теперішній час з об`єктивних обставин не вирішено питання щодо їх належного вилучення та накладення арешту, не встановлені всі обставини кримінального провадження; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, але які під впливом підозрюваного можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на теперішній досудове розслідування не завершено та перебуваючи на свободі підозрюваний матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо.

При врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують його особу, репутацію, відсутність постійного місця роботи та навчання, порушення громадської безпеки у скоєнні якого підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

Слідчий зазначив, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, так як не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Домашній арешт або застава також не може бути застосовано, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти зазначеним ризикам для досягнення завдання кримінального провадження.

Слідчий вказав, що у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовився надавати пояснення по суті поданого клопотання. Просив обрати йому міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не погодився з обставинами, викладеними в клопотанні та заперечував проти його задоволення. Зазначив, що підозра необґрунтована, безпідставна та не доказана, оскільки за ст.369 взагалі не має складу злочину. Всі докази в матеріалах клопотання є сумнівними,

зокрема, допит головного свідка, проведений та складений з чисельними порушеннями та неточностями. Пояснив, що його підзахисний хворіє, у нього є дружина та бажає співпрацювати зі слідством. Просив застосувати до його підзахисного цілодобовий домашній арешт, або визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

13.03.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме: пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені з корисливих мотивів.

Матеріалами справи встановлено, що в діях підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Наявна обґрунтована підозра у вчиненніпідозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 злочинів, передбачених ч.2 ст.332, ч. 3 ст. 369 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

За твердженням слідчого, існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню та при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Також слідчий вказав, що під час внесення вказаного клопотання враховано ряд обставин, які певною мірою визначають саме такий вид запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень: тяжкість покарання; відомості, що характеризують його особу, репутацію, відсутність постійного місця роботи та навчання; порушення громадської безпеки у скоєнні якого підозрюється особа.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи

документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання

під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно підозрюваного, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки, з урахуванням тяжкості покарання, обставин, які обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час існують, та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також враховуючи майновий і сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбаченних ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком на 60 діб, з моменту затримання (12.03.2024 року ) до 10.05.2024 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 60-ти (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.), що станом на 13.03.2024 року складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для

виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 15.03.2024 року об 11:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_10