ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/183/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання сторони обвинувачення - задоволено частково.

Запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту - залишено без змін.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Тернопільської та Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з наступними особами: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , працівниками Тернопільської митниці ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , з приводу обставин, досліджених у кримінальному провадженні №0000164;

-зберігати у відповідних органах Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків визначено до 05 липня 2024 року включно.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень з покладенням у випадку внесення застави обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, так як підозрюваний порушував обов`язки, покладені на нього згідно ухвали слідчого судді, а саме з метою реалізації спільного вчинення дій, спрямованих на приховування/знищення доказів вчинених кримінальних правопорушень та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, підтримував конспіративний зв`язкок із свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Свої доводи мотивує тим, що не застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою створить умови для подальшого спотворення доказів, а також він зможе і надалі впливати на свідків і інших підозрюваних.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу законною та обґрунтованою та просять залишити її без змін, доводи прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164 від 11.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч.1,3 ст. 368, ч.1, 2 ст. 369 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором не доведено неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із чим залишив в силі запобіжний захід у виді домашнього арешту, з тих підстав, що саме цей запобіжний захід, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, 14 березня 2024 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15.03.2024 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., строком до 11.05.2024 та покладені обов`язки, в тому числі утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні та іншим підозрюваним.

18.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1,3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.05.2024 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 до 05 липня 2024 року включно.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1,3 ст.368 КК України.

Згідно 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

На підставі ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про зміну запобіжного заходу та застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування, а також те, що підозрюваний порушив покладені на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2024 року обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме мало місце спілкування його зі свідками у цьому провадженні.

Суд першої інстанції при розгляді клопотання, дійшов вірного висновку про доведеність обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, що дають підстави до застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Оцінивши доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1,3 ст.368 КК України, наявність існування ризиків та доводи клопотання про порушення підозрюваним вимог ст.194 КПК України, слідчий суддя прийняв рішення про залишення щодо ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується, оскільки слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведена необхідність застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 вчинив злочин із зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, що свідчить про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інші кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у період доби з 22:00 год. по 06:00 год., строком до 11.05.2024 року та покладено на нього ряд обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, серед яких також встановлено утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні та іншим підозрюваним.

Вказаний запобіжний захід було продовжено до 05 липня 2024 року, що вбачається з ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.05.2024 року.

Разом з тим, як зазначає слідчий у клопотанні про зміну запобіжного заходу, в ході досудового розслідування, зокрема під час проведення НСРД було встановлено систематичне порушення ОСОБА_7 покладених на нього ст.194 КПК України обов`язків, що негативно вплинули на хід проведення досудового розслідування та схилення свідків до дачі завідомо неправдивих показань.

Такі доводи клопотання слідчого та доводи прокурора про це в судовому засіданні, колегія суддів вважає слушними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються долученими до клопотання доказами, зокрема даними, що містяться у протоколі про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22 травня 2024 року (т.1 а.п.286-303).

Так, ОСОБА_7 15 березня 2024 року, після повідомлення йому про підозру, з метою підтримання конспіративного зв`язку з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , придбав два мобільних телефони у м.Тернопіль з ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , які цього ж дня 15.03.2024 року о 15:33:09 год. відправив поштою ОСОБА_11 (ІМЕІ: НОМЕР_2 ), а інший залишив собі.

Встановлено також, що ОСОБА_7 під час спілкування з ОСОБА_10 обговорювали обставини кримінального правопорушення та шляхи приховування/знищення доказів його вчинення.

Отже, матеріали провадження містять достатні дані, котрі свідчать про порушення ОСОБА_7 покладених на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2024 року обов`язків, встановлених ст.194 КПК України. А тому колегія суддів приходить до переконання, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби є недостатнім для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

В даному випадку, має місце існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, з огляду на ті обставини, що досудове розслідування триває, в ході проведення якого проводяться судові експертизи та інші процесуальні дії, в ході виконання яких виникає необхідність у отриманні додаткових документів, останній отримавши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого стосовно існування ризику що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити спроби впливати на свідків даного кримінального провадження, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд, при розгляді справи по суті, може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Завершення досудового розслідування в кримінальному та відкриття сторонам матеріалів такого кримінального провадження не звільняє суд на стадії розгляду справи по суті допитати всіх свідків, оскільки, як уже зазначено, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Окрім цього, ураховуючи зібрані в ході досудового розслідування докази, та той факт, що на теперішній час досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення останнім перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, що залишено поза увагою слідчого судді.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, а також доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється.

Беручи до уваги вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на останнього відповідних обов`язків у разі її внесенння, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляція прокурора до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури задовольнити, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_26 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 05 липня 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 , заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду (р/р UA0082849, МФО 820172, ідентифікаційний код 42261572, Банк Одержувача: ГУДКСУ у Тернопільській області , призначення платежу - застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0000164 за ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 21 червня 2024 року).

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_7 , строком до 05 липня 2024 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Тернопільської та Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з наступними особами: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , працівниками Тернопільської митниці ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , з приводу обставин, досліджених у кримінальному провадженні №0000164;

- зберігати у відповідних органах Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_26 .

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді