УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000750 від 13.04.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000750 від 13.04.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України на мобільний телефон «Iphone 13 Midnigt», у корпусі темно-синього кольору, об`ємом 128 Гб, imei НОМЕР_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище провадженні, яким встановлено, що 11.04.2024 за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги, 25, у приміщенні ТОВ «Нова пошта», відділення № 36, гр. ОСОБА_4 , шляхом обману, під приводом огляду, заволодів посилкою з накладним номером 2860, а саме - мобільним телефоном «Iphone 13 Midnigt», об`ємом 128 Гб, чим спричинив майнову шкоду на суму 19 199 грн.

У подальшому - 19.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, у ході якого ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Iphone 13 Midnigt».

Керуючись наведеним, прокурор, наполягаючи, що вилучений мобільний телефон є об`єктом протиправних дій, тобто речовим доказом, просив з метою забезпечення збереження його схоронності, накласти на нього арешт.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши аргументи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурорм матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ст. 190 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману.Отже, доказами мають бути речі, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин незаконного заволодіння чужим майном, зокрема, мобільний телефон який є об`єктом злочинного посягання.

Таким чином, прокурором доведено, що вилучений мобільний телефон «Iphone 13 Midnigt», об`ємом 128 Гб, є об`єктом злочинного посягання, містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000750 від 13.04.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України арешт на мобільний телефон «Iphone 13 Midnigt», у корпусі темно-синього кольору, об`ємом 128 Гб, imei НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1