Провадження № 11-кп/824/1189/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буривісник Курильського району Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

Так, 29.08.2020 року, близько 10 год. 25 год. за адресою: м. Київ, проспект Оболонський 14, ОСОБА_8 керуючи автомобілем марки «Renault», моделі «Dokker», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині просп. Оболонського зі сторони вул. М. Малиновського в напрямку вул. М. Тимошенка у крайній правій смузі руху, ближче до її лівого краю, виконуючи маневр повороту праворуч у двір будинку, не зайняв перед цим відповідне крайнє положення, чим порушив п. 10.4 ПДР України та перед зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , який в той час рухався прямо в попутному напрямку, в крайній правій смузі руху, ближче до правого краю проїзної частини. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, а саме: п.10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п.10.4 «перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку».

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_8 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 2 роки. Вказує, що судом не враховано відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, який у категоричній формі заперечив свою винуватість, а також жодним чином не вчинив дій, або навіть спроб до усунення спричиненої ним шкоди здоров`ю потерпілого. Також при звільненні ОСОБА_8 від відбування основного покарання, судом не враховано факт грубого порушення обвинуваченим ПДР України, в результаті якого потерпілий отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, встановлені судом обставини дорожньої пригоди за нескладної дорожньої обстановки, свідчить про явну небезпеку, яку несе обвинувачений за кермом транспортного засобу як для оточуючих, так і для себе особисто, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Вказує, що судом не було всебічно досліджено обставини справи та не враховано порушення вимог КПК України, на яких неодноразово наголошувала сторона захисту, в тому числі, заявляючи ряд клопотань, що призвело до помилкового висновку суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначає, що при складанні протоколу огляду місця ДТП від 29.08.2020, при проведенні автотехнічної експертизи від 14.09.2020, при формулюванні обвинувачення прокурором у суді були використані показання ОСОБА_8 , надані стороні обвинувачення, будучи свідком у кримінальному провадженні. Дані показання були отримані слідчим та в подальшому покладені в основу вказаних доказів винуватості обвинуваченого з порушенням норм процесуального законодавства, в тому числі прав, передбачених ст. 66 КПК України, а саме: користуватися правовою допомогою, відмовлятися від дачі показань щодо себе. В матеріалах судової справи не містяться підтвердження, що ОСОБА_8 були роз`яснені права як свідка, що є явним порушенням норм процесуального прав, на які суд першої інстанції закрив очі. Також зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання щодо зобов`язання прокурора надати матеріали досудового розслідування. Захисник також зазначає, що протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2020 є недопустимим доказом, оскільки працівники поліції після здійснення слідчої дії у вигляді огляду місця ДТП від 29.08.2020 негайно не внесли відомості до ЄРДР, а вчинили цю дію тільки 02.09.2020. Крім того захисник вказує, на недопустимість як доказу відео файлу «периметр_СН1_1325» від 29.08.2020 та протоколу його огляду. Також вказує, що висновок судово-медичної експертизи №042-1389-2020 від 16.09.2020 складений з порушенням норм процесуального законодавства. Крім того, зазначає, що висновок авто-технічної експертизи №СЕ-19/111-20/43849-ІТ від 14.09.2020 було проведено виключно на доказах, які були зібрані слідством на стадії досудового розслідування: показання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та відеозапису з камери спостереження ТРЦ «Дрім Таун», з якими сторона захисту ознайомлена не була, оскільки вони не входили до матеріалів кримінального провадження, які були передані до суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник, наводячи обґрунтування, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечив проти апеляційної скарги захисника, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Суд першої інстанції, вислухавши пояснення потерпілого, свідка, проаналізувавши докази, які узгоджуються між собою, прийшов до переконання, що вони є достовірними і свідчать про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, з чим погоджується колегія суддів.

Так, показами потерпілого, свідка, дослідженням відеозапису і висновку експерта у сукупності беззаперечно підтверджено, що обвинувачений перед поворотом праворуч, не переконавшись у безпечності маневру, змінив напрямок руху праворуч в бік траєкторії, по якій прямо рухався потерпілий на велосипеді по правому краю проїзної частини, внаслідок чого скоїв зіткнення з потерпілим. Такі дії обвинуваченого не відповідають пунктам 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що при складанні протоколу огляду місця ДТП від 29.08.2020, при проведенні автотехнічної експертизи від 14.09.2020, при формулюванні обвинувачення прокурором у суді були використані показання ОСОБА_8 , надані стороні обвинувачення, будучи свідком у кримінальному провадженні, у той час, як дані показання були отримані слідчим та в подальшому покладені в основу вказаних доказів винуватості обвинуваченого з порушенням норм процесуального законодавства, в тому числі прав, передбачених ст. 66 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, вказані слідча дія у відповідності до ч. 3 ст. 214, ст. 237 КПК України може проводитись до внесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань, і була проведена слідчим Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 у присутності учасників події із дотриманням вимог закону, невідкладно одразу після ДТП за фактом виклику поліції, що в свою чергу, з огляду на невідкладність слідчої дії виключає можливість і не має подальшим обов`язковим наслідком визначення повноважень такого слідчого на проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження. При цьому, внесення відомостей про кримінальне правопорушення з порушенням строків статті 214 КПК України не свідчать про недопустимість протоколу огляду місця події, та істотне порушення прав і свобод обвинуваченого.

Також є необґрунтованими доводи захисника на недопустимість в якості доказів висновків судово-медичного експерта № 042-1389-2020 та автотехнічного експерта № СЕ-19/111-20/43849-ІТ від 14.09.2020, оскільки не встановлено порушення порядку збирання доказів стороною обвинувачення або порушення компетенції, а також не встановлено істотного порушення прав і свобод людини, що відповідно до статті 87 КПК України могло б слугувати підставою для недопустимості вказаних доказів.

Так, судова автотехнічна експертиза проведена не тільки на підставі показань обвинуваченого, але й на підставі показань потерпілого, свідка, відеозапису події. З експертного висновку неможливо зробити висновок, що в його основу було покладено саме показання обвинуваченого, оскільки експертиза проводилась на підставі медичної документації потерпілого, при цьому будь-яких порушень вимог закону або істотного порушення прав і свобод людини, не встановлено.

Також є неспроможними доводи захисника про недопустимість в якості доказу відеозапису з камер спостереження ТРЦ «Дрім Таун», оскільки цей запис було отримано уповноваженим слідчим в порядку запиту на підставі статті 93 КПК України.

Отже, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на переконання колегії суддів, повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності скасування вироку суду.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора, в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, що регламентовані ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За приписами ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку, про можливість її виправлення без відбування покарання. Такий висновок суду повинен ґрунтуватися на відомостях про вчинене особою кримінальне правопорушення, її посткримінальну поведінку та характеристику, спосіб життя, соціальні зв`язки, наявність чи відсутність судимості тощо. Лише проаналізувавши в сукупності всі зазначені обставини у конкретному кримінальному провадженні, суд може дійти висновку про наявність підстав для звільнення особи від відбування покарання в умовах застосування ст. ст. 75, 76 КК України.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції на виконання наведених вимог закону, призначаючи ОСОБА_8 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, відповідно до характеристики начальника КП БМР ЖЕК №1 за місцем проживання скарг та нарікань від сусідів на ОСОБА_8 не надходило, офіційно працевлаштований на посаді водій-експедитор в ТОВ «Нова Пошта», має дочку ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої сплачує аліменти, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, не встановив та призначив йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, з яким погоджується колегія суддів.

Крім того, з урахуванням відсутності у обвинуваченого судимостей, наявності у нього на утриманні дитини, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства та звільнив його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх достатньо мотивованими. Зокрема, колегія суддів вважає, що зазначені судом обставини для застосування до ОСОБА_8 приписів ст. 75 КК України дають обґрунтовані підстави вважати можливими виправлення та перевиховання обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, і доводи апеляційної скарги прокурора цього не спростовують.

Таким чином, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому має бути залишений без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя