Справа №195/510/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 07 березня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх осіб, фактично проживає без режєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не будучи відповідно до Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» суб`єктом господарювання, який має право на здійснення операцій з металобрухтом (ліцензію), фактично здійснював відповідну діяльність, яка має загальні законодавчі ознаки підприємницької діяльності (ст. 3, 42 Господарського кодексу України) діючи з корисливих мотивів, будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, у порушення вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (із змінами та доповненнями), відповідно до якої операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, збирання, заготівля, переробка та реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється, в період часу з 10:00 год. до 13:00 год. 07.03.2024 року ОСОБА_3 прибув до АДРЕСА_1 попередньо пристосувавши причіп з реєстраційним номером НОМЕР_1 ЮД, який перебуває у користуванні останнього, для прийому брухту чорного металу від населення.

Так, у вказаний період часу ОСОБА_3 , здійснював прийом брухту чорних металів промислового призначення від населення, а саме - купував у мешканців АДРЕСА_1 за ціною 3 гривні за 1 кілограм, з метою здійснення його перепродажу за більш високою ціною та отримання прибутку.

Для досягнення своїх цілей ОСОБА_3 використовував платформні підлогові ваги (ТCS), таким чином організував незаконний прийом металобрухту та, відповідно, здійснював незаконні оплатні операції та у вищевказаний період заготовив 163,88 кг. металобрухту для подальшого перепродажу.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.213 КК України за ознаками - здійснення заготівлі металобрухту фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання нею своєї винуватості, складеної за участі її захисника ОСОБА_4 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.213КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України, тобто, здійснення заготівлі металобрухту фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст.50,65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один епізод, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, що його обтяжують.

Суд враховує, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу та виправних робіт явно не відповідає тяжкості та характеру скоєного кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого, через м`якість та відсутністю в останнього постійного офіційного місця роботи.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого (неодружений, працездатний, що не працює і не навчається, на утриманні неповнолітніх осіб не має), пом`якшуючі покарання обставини, майновий стан обвинуваченого, свою провину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого, і вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.213 КК України у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст.369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: легковий автомобіль ВАЗ 2101 з д.р.н. НОМЕР_2 помаранчевого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які було передано на відповідальне зберігання гр-ну ОСОБА_5 ; причіп металевий зеленого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , з металобрухтом та вагами, та який находиться на зберіганні на майданчику зберігання речових доказів відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Казкова, 3, с-ще Томаківка, Нікопольський район, Дніпропетровська область на підставі квитанції №4659/2024-030 від 07.03.2024 року, - повернути власнику; DVD-R диск myMEDIA, на який скопійовано відеозапис обшуку причепу від 18.03.2024 року, - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 року у кримінальному провадженні №0000030 від 07 березня 2024 року на майно, яке було вилучено 07.03.2024 року під час огляду, а саме: причіп металевий зеленого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 ЮД, з металобрухтом та вагами, який находиться на зберіганні на майданчику зберігання речових доказів відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Казкова, 3, с-ще Томаківка, Нікопольський район, Дніпропетровська область на підставі квитанції №4659/2024-030 від 07.03.2024 року, та заборони користування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право розпорядження, володіння та користування майном,- скасувати.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

01.04.2024