Справа № 175/6681/24
Провадження № 1-кс/175/2449/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України-,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорськ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 06.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 4261 КК України.

Таким чином, встановлено, що колишні військові службові особи Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (надалі - КЕВ

м. Луганськ) організували схему привласнення грошових коштів та перевищення влади військовими службовими особами КЕВ м. Луганськ із залученням підконтрольних суб`єктів господарювання - фізичних осіб-підприємців із числа членів сім`ї, родичів, друзів організаторів схеми та активних виконавців.

Зокрема, встановлено, що колишній начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та колишній працівник КЕВ м. Луганськ ОСОБА_6 , будучи обізнаними із обсягом фінансування КЕВ м. Луганськ на потреби забезпечення Сил оборони України, які діють на території Донецької та Луганської областей, діючи у складі організованої групи, з корисливим мотивом, з метою привласнення грошових коштів Держави в особі КЕВ м. Луганськ, підшукали у якості співучасника (виконавця) злочинної схеми начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , працівника КЕВ м. Луганськ ОСОБА_8 та інших невстановлених на теперішній час працівників КЕВ м. Луганськ.

Згідно з розробленим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 планом злочинної діяльності, ОСОБА_7 , будучи начальником КЕВ м. Луганськ, перевищуючи свої військові службові повноваження, надавав вказівки працівникам КЕВ м. Луганськ ОСОБА_8 , іншим невстановленим працівникам КЕВ м. Луганськ щодо проведення публічних закупівель для потреб Сил оборони України деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання в межах бюджетних асигнувань з метою її подальшої передачі військовим частинам, які виконують бойові завдання за призначенням на території Донецької та Луганської областей. При цьому, закупівля деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання проведена військовими службовими особами КЕВ м. Луганськ без застосування процедури відкритих торгів, за прямими договорами з непрямими постачальниками деревини - фізичними особами-підприємцями, які фактично господарську діяльність не здійснюють, утворюються з метою укладання договорів з КЕВ м. Луганськ, контролюються прямо чи опосередковано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пов`язані між собою та деревину за офіційними договорами не закуповують.

З метою створення умов для привласнення грошових коштів Держави в особі КЕВ м. Луганськ військовими службовими особами КЕВ м. Луганськ за вказівкою ОСОБА_7 під час проведення вищевказаних закупівель умисно не здійснено порівняння ринкових цін при зборі і аналізі цінової інформації з реального ринку товару, моніторинг цінових пропозицій здійснювався формально, шляхом направлення запитів ФОП, які контролюються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , чим не дотримано принципу максимальної економії, запобігання корупційним діям і зловживанням, визначених п. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі». Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших військових службових осіб КЕВ м. Луганськ ціна деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання за договорами про поставку, укладеними ФОП, що підконтрольні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з КЕВ м. Луганськ у 2023-2024 роках, більш ніж у 2 рази перевищує середню ринкову ціну на деревину дров`яну зазначеної категорії та групи (2300 грн. без ПДВ - за договором, 1100 грн. без ПДВ - середня ринкова ціна).

Внаслідок зазначених протиправних дій організованої групи заподіюються тяжкі наслідки Державному бюджету у вигляді сплачених КЕВ м. Луганськ грошових коштів за поставку деревини дров`яної за завідомо завищеними цінами, які в подальшому привласнюються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і розподіляються іншими членами організованої злочинної групи.

В ході досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що з січня 2024 року по березень 2024 року КЕВ м. Луганськ в особі ОСОБА_7 проведено 50 закупівель деревини дров`яної твердих порід 1 групи непромислового використання без застосування процедури відкритих торгів, за прямими договорами з непрямими постачальниками деревини - ФОП, які фактично господарську діяльність не здійснюють, утворюються з метою укладання договорів з КЕВ м. Луганськ, контролюються прямо чи опосередковано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Загальна сума укладених договорів становить 282 828 786 грн. При цьому, орієнтовна сума привласнених грошових коштів за вказаними договорами у результаті реалізації злочинної схеми становить 140 млн грн.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, 15.05.2024 проведено санкціонований обшук у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке є фактичним місцем проживання ОСОБА_9 за результатами якого виявлено та вилучено наступне:

-документи зі разками підпису ОСОБА_9 , а саме заяву ві18.02.2021 №1;

-документи зі разками підпису ОСОБА_9 , а саме договір № 4 від 06.05.2024;

-документи зі разками підпису ОСОБА_9 , а саме згоду споживача на обробку персональних даних;

-документи зі разками підпису ОСОБА_9 , а саме лист вих. № 1522/06 від 1407.2022;

-документи зі разками підпису ОСОБА_9 , а саме запити на підтвердження кредиторської/дебіторської заборгованості;

-мобільний телефон Redmi Note IMEI Redmi Note IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України зазначені вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000430 від 06.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 4261 КК України.

Відповідно до викладеного банківські картки, мобільний телефон вилучені у ОСОБА_9 , підлягають огляду та отриманню тимчасового доступу до інформації стосовно руху грошових коштів рахунками ОСОБА_9 з метою перевірки їх на причетність до незаконної діяльності, щодо перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень в умовах воєнного стану.

Вилучені речі, а саме банківські картки можуть слугувати знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а саме перевищення повноважень, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, встановлено, що отримання грошових коштів в ході здійснення кримінально-протиправної діяльності здійснювалось на банківські картки, а також спілкування з особами здійснювалось за допомогою мобільного зв`язку та месенджерів.

Орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище зазначене майно, з метою збереження речових доказів, враховуючи що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчими діями у кримінальному проваджені підтверджено, що отримання грошових коштів в ході здійснення кримінально-протиправної діяльності здійснювалось на банківські картки, а також спілкування з особами здійснювалось за допомогою мобільного зв`язку та месенджерів, зазначені предмети являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України. Вилучені мобільні телефони, де наявні дані стосовно переказів грошових коштів можуть зберегти на собі сліди кримінальних правопорушень і слугувати доказом отриманої з мобільних телефонів інформації у вигляді листування, фотозображень, дзвінків та контактів, та аналізу письмової інформації в блокноті, що в сукупності можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення у вигляді перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив накласти арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів. Додатково пояснив, що оригінали документів на яких знаходиться підпис ОСОБА_9 потрібні для проведення експертизи, за даним номером мобільного телефону на теперішній час також проводились НСРД, строк дії ухвали до 25.05.2024 та на даний час протоколу ще немає.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що вилучене відповідно до протоколу обшуку майно відрізняється від того майна, що зазначено в колопотанні про накладення арешту на майно, оскільки в описі відповідно до протоколу обшуку не зазначено, що перелічене майно містить підпис ОСОБА_9 , при цьому перелік виду майна та його реквізити є тотожніми. Додатково зазначив, що іншим органом досудового розслідування вже було вилучено мобільний телефон ОСОБА_9 , таким чином даним мобільним телефоном вона користується нетривалий час.

Суд вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до наступного.

Встановлено, що прокурор звертався до суду з вказаним клопотанням, за результатами розгляду якого слідчим суддею 23.05.2024 було постановлено ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семи десяти двох годин з моменту отримання ухвали. Згідно скріншота з електроної пошти копію вказаної ухвали прокурором було отримано 30.05.2024 о 09:39 та клопотання подано повторно до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області поштовою кореспонденцією 30.05.2024. Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вилучені в ході проведеного обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково. При цьому щодо інших документів перелічених в клопотанні, слідчий суддя не вбачає необхідності в накладенні арешту, оскільки прокурором не доведено необхідності в накладенні такого арешту та не зазначено які це саме документи та яким чином вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного керуючись вимогами ст.ст. 2,7, ст.3 ч.1 п.18), ст.ст. 168-169, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на:

-документи зі разками підпису ОСОБА_9 , а саме запити на підтвердження кредиторської/дебіторської заборгованості;

-мобільний телефон Redmi Note IMEI Redmi Note IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою з номером НОМЕР_3 ,

які вилучені 15.05.2024 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке є фактичним місцем проживання ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 00 хвилин 07 червня 2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1