Справа № 163/518/24
Провадження № 1-кс/163/259/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000017,

в с т а н о в и в:

Клопотання обґрунтоване тим, що здійснюється досудове розслідування крадіжок паливно-мастильних матеріалів вчинених із грудня 2023 по даний час із місць тимчасового знаходження вагонів-цистерн, які розміщуються на залізничних коліях на околиці с.Римачі Ковельського району.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій, в тому числі негласних, встановлено ознаки причетності до цього кримінального правопорушення ОСОБА_7 , який у співучасті з особами зі свого оточення, маючи доступ до місця тимчасового знаходження вагонів-цистерн, зливають з них паливно-мастильні матеріали, чим здійснюють крадіжку. В подальшому, викрадене майно поміщується в мішки, таким чином вживаючи засобів конспірації і за допомогою транспортних засобів перевозиться за місцем проживання.

14.03.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 08.03.2024, проведено обшук автомобіль марки «Ford Taurus» р.н. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено зазначене у клопотанні слідчого майно.

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу, є предметом та доказами кримінально протиправних дій, надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , кожен зокрема, клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила.

Під час розгляду клопотання в порядку встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.4 ст.185 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.01.2024 за №0000017, що підтверджено відповідним витягом.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 08.03.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Ford Taurus» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 та який використовує ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукання та вилучення паливно-мастильних матеріалів, які були об`єктом можливого вчинення злочинів, мобільного телефону, яким користується ОСОБА_7 , ємкостей для зберігання та перенесення паливно-мастильних матеріалів, шлангів, переносних насосів та помп, мішків із залишками паливно-мастильних матеріалів.

Зі змісту протоколу обшуку від 14.03.2024 вбачається, що окрім вказаних в ухвалі слідчого судді речей, на які надано дозвіл відшукати та вилучити під час проведення обшуку, слідчим вилучено майно, яке не входить до переліку речей щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення.

Постановою слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 15.03.2024 вищевказане майно визнане речовим доказом в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Таким чином, підстави внесеного слідчим клопотання в частині накладення арешту на вилучене під час обшуку автомобіля майно відповідають вимогам ст.ст.98, 170, 173 КПК України і належним чином обґрунтовані, через що клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується тимчасово вилученого автомобіля слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною другою ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

В процесі проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, слідчий, прокурор має право, у тому числі, оглядати і тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження, що регламентовано у ч.7 ст.236 КПК України.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку або огляду, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, яка постановлена на підставі ст.235 КПК України, слідчим, прокурором подається впродовж 48 годин клопотання про арешт такого тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України), тобто такого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді при наданні дозволу на обшук.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно - автомобіль, на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном і має сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є знаряддям та доказом кримінального правопорушення, матиме важливе значення для розслідування кримінального провадження, зокрема, для встановлення обставин правопорушення, причетних та непричетних осіб та інших об`єктивних даних у кримінальному провадженні.

Оскільки, під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування слідяться фактичні обставини про те, що групою осіб із грудня 2023 року в умовах воєнного стану вчиняються крадіжки паливно-мастильних матеріалів із місць тимчасового знаходження вагонів-цистерн, які розміщуються на залізничних коліях на околиці с.Римачі Ковельського району, які вчинялись за допомогою транспортних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, приходжу до висновку, що відповідно до норм статті 170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на відчуження зазначеного майна, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є знаряддям та доказом злочину, з метою забезпечення його збереження та для запобігання можливості його відчуження.

Тим самим, мету арешту майна буде забезпечено саме у такий спосіб, що є цілком достатнім для його належного збереження у володільця даного майна, а тому підстави для заборони користуватися цим майном відсутні і задоволенню не підлягають.

При цьому очевидним є що ідентифікація особи власника в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.

За таких обставин, клопотання в цій частині слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене 14.03.2024 під час проведення обшуку автомобіля марки «Ford Taurus», номерний знак НОМЕР_1 , а саме:

1) три коробки та рюкзак з новими полімерними мішками;

2) три лійки, шланг із запахом нафтопродуктів;

3) 4 пластикові каністри повністю заповнені рідиною із запахом нафтопродуктів, які знаходились у багажному відділенні автомобіля,

заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном;

4) автомобіль марки «Ford Taurus», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 ,

заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном.

Часткове задоволення клопотання про арешт транспортного засобу в частині заборони розпорядження тягне за собою негайне повернення цього майна власнику (володільцю) для можливості реалізації правомочностей володіння та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 16:50 годині 20 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1