ЄУН № 337/5792/23
Провадження № 1-кп/337/140/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про продовження застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисково, Горьковської області рф, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, остання судимість 01.02.2019 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 389 КК України до 3 місяців арешту. На підстваві ст. 71, 72 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2017 та призначено покарання у вигляді 3 місяців 15 днів арешту; ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.12.2020 на підставі ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 08.05.2023 на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області умовно-достроково на 11 місяців 27 днів.

встановив:

11.10.2023 року з Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Ухвалою судді від 11.10.2023 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання на 17.10.2023 р.

По вказаному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою суду від 17.10.2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 15 грудня 2023 року включно.

Ухвалою суду від 17.10.2023 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, призначено до судового розгляду суддею одноособово у закритому судовому засіданні.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, яке обґрунтоване тим, що в наявний час ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою не зникли та не перестали існувати.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 , підтримала клопотання прокурора. ОСОБА_5 просив вирішити подане прокурором клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання та просив відмовити прокурору в клопотанні про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю або застави, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається в клопотанні, також не доведено, що ОСОБА_5 , має намір на впливання потерпілої та свідків. Не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать кримінальне провадження. ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю, яка є людиною похилого віку та має ряд хронічних захворювань, у зв`язку чим потребує постійного догляду.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Враховуючи вимоги ст. 177, 178, 183 КПК України, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Окрім цього, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, впливу на свідків та потерпілу.

Також стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд оцінює всі встановлені під час розгляду клопотань обставини, а також те, що на даний час всі свідки не допитані, як і сам обвинувачений, які свої пояснення по суті обвинувачення ще не надали, а тому підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, і вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Натомість, доказів зменшення чи зникнення вказаних ризиків суду не надано.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», згідно якого слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт та застава не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Також, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 , покладеного на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , є співмірним і доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою можливо буде забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду та впливу на свідків та потерпілу.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , та про відмову в задоволенні усного клопотання захисника ОСОБА_6 , про зміну ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт чи заставу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176-178, 197, 199, 205, 369-372,376, 395, КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про продовження застосування обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисково, Горьковської області рф, громадянина Українизапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лисково, Горьковської області рф, громадянину України- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 04 квітня 2024 року до 02 червня 2024 року включно.

Строк дії ухвали відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисково, Горьковської області рф, громадянина України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 02 червня 2024 року.

Повідомити про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області, начальника Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження застосування обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до Державної установи « Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, протягом семи днів з дня її постановлення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Суддя

Хортицького районного суду ОСОБА_1

м. Запоріжжя