Справа № 456/1008/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/231/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах особи , до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 , на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2024 року про відмову у зміні примусових заходів медичного характеру,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої вирішується питання про зміну примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_7 ,

представника медичного закладу лікаря ОСОБА_9 ,

встановила:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.122, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України.

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу у які просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник покликається, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням процесуальних та матеріальних норм права.

Захисник покликається, що судом першої інстанції не в повному обсязі встановлено обставини, на підставі яких ґрунтувалася заява лікуючого лікаря КНП ЛОР Львівська обласна клінічна лікарня, що стосується зміни примусового заходу медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку хворому ОСОБА_7 , а саме вказує, що висновком комісії лікарів-психіатрів №265 від 28.11.2023р. визначено стан ремісії хворого, та відтак, йому може бути змінено надання психіатричної допомоги у вигляді примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом на АПДПП.

Апелянт вказує, що у висновку лікарів-психіатрів №265 від 28.11.2023р. року чітко зазначено, що ОСОБА_7 налагодив і підтримує соціальні контакти з рідними. Добре орієнтований у вирішенні побутових питань. Включається у реабілітаційні процеси. Ззовні охайний. Будує формально правильні плани на майбутнє. Достатньо критичний до скоєного, усвідомлює необхідність подальшого прийому ліків у зв`язку із хронічним психічним захворюванням. Жалкує про свій вчинок. (Про що він також заявив і в судовому засіданні через відеоконференцзв`язок). Апетит в нормі. Сон достатній. Лікування приймає без заперечень. Таким чином, внаслідок проведеного лікування вдалося досягнути стану ремісії захворювання.

Зазначає, що судом не встановлено, що у ОСОБА_7 є сталі родинні зв`язки ( дві бабусі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та батько: ОСОБА_12 ), які зобов`язуються стежити за онуком та сином.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 та його захисник підтримали вимоги поданої апеляційної скарги у повному обсязі, з наведених у ній мотивів, та просили таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_8 просила задоволити апеляційну скаргу частково та не заперечувала щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила таке.

Згідно положень ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Згідно зі ст. 19 наведеного Закону, примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 3 червня 2005 року № 7 за змістом ст. 95 КК України, ст. 19 Закону «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

З наведеного вбачається, що для зміни виду примусового заходу медичного характеру на м`якший (у даному випадку надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку) необхідне таке покращення психічного стану особи, при якому вона не становитиме очевидної небезпеки для себе або інших осіб.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_7 , вказаних вимог закону не дотримався, та, розглянувши заяву КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , необґрунтовано відмовив у її задоволенні.

Так, згідно матеріалів справи ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2023 року за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України, до ОСОБА_7 застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Голова ЛПК КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_13 звернувся до суду із заявою на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.122, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України.

До вказаної заяви долучено висновок комісії лікарів-психіатрів № 265 від 28.11.2023 р., згідно якого комісія лікарів-психіатрів дійшла до висновку, що на момент огляду ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням, а саме органічним маревним шизофреноподібним розладом, стан ремісії та за своїм психічним станом може бути змінено надання психіатричної допомоги у вигляді примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на АПДПП.

Крім цього, згідно матеріалів справи у судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційного суду лікуючий лікар психіатр ОСОБА_9 підтримала заяву на предмет зміни ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру, просила таку задоволити, покликаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів КНП ЛОР «ЛОКПЛ» № 265 від 28.11.2023 р., відповідно до якого ОСОБА_7 рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Також згідно матеріалів справи у судовому засіданні місцевого суду надав пояснення і сам ОСОБА_7 , який підтримав подану заяву.

Крім цього, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи захисника про те, що місцевий суд безпідставно не взяв до уваги те, що у ОСОБА_7 є сталі родинні зв`язки, а саме: дві бабусі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та батько ОСОБА_12 , які вказують про те, що зобов`язуються наглядати за поведінкою ОСОБА_7 та прийомом ним медикаментів та подальшим амбулаторним лікуванням.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також просили змінити ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру, покликавшись на те, що вони зможуть забезпечити та контролювати приймання ОСОБА_7 необхідних ліків та у цілому здійснювати нагляд за ним.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що заява голови лікарсько-психітричної комісії Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_13 підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час ОСОБА_7 за своїм психічним станом не становить суспільної небезпеки та особливої небезпеки для оточуючих, не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні та може бути переведений на амбулаторне примусове лікування.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з постановленням відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах особи , до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Заяву голови КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_13 щодозміни застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.122, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України - задовольнити.

Змінити застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий :

Судді :