Справа № 697/1086/24
Провадження № 1-кп/697/172/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, групи інвалідностей не має, раніше судимого:

- 12.10.2020 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 240 годин;

- 08.07.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 389 КК України, до відбуття покарання у виді арешту на строк 1 місяць 15 днів;

- 09.08.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

- 22.02.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, судимість згідно ст. 89 КК України не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 12.10.2020 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 240 годин; 08.07.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 389 КК України до відбуття покарання у виді арешту на строк 1 місяць 15 днів; 09.08.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 22.02.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, маючи у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий злочин.

Так, ОСОБА_4 , наприкінці травня 2022 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, перебуваючи на пустирі, позаду будинку АДРЕСА_3 , незаконно придбав шляхом знахідки в кущах один корпус бойової осколкової ручної гранати РГД-5, що споряджений зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 100-115 грамів та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізованих УЗРГМ, що є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 , які згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-24/5408-ВТХ від 18.04.2024 в конструктивному поєднанні представляють собою боєприпас та придатні для проведення вибуху, та в подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу заховав придбані ним боєприпаси поряд з місцем знахідки, де залишив і таким чином без передбаченого законом дозволу зберігав до 28.03.2024, коли близько 17 год. 20 хв., забравши вказані предмети незаконно переніс при собі та перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, без передбаченого законом дозволу збув вказані бойові припаси, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 3000 грн. особі, якій доручено проведення оперативної закупівлі ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння, зберігання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення злочину підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати. Пояснив, що наприкінці травня 2022 року на пустирі, позаду будинку АДРЕСА_3 , знайшов в кущах один корпус бойової осколкової ручної гранати та бойовий уніфікований підривник до ручних гранат, після чого заховав боєприпаси поряд з місцем знахідки. 28.03.2024 вирішив заробити грошей та близько 17 год. 20 хв., забрав дані предмети та поряд з будинком АДРЕСА_4 , продав їх невідомой особі чоловічої статі за грошові кошти в сумі 3000 грн.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, наданими ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння, зберігання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який має молодий вік, раніше неодноразово судимий, вчинив дане кримінальне правопорушення не відбувши попереднє покарання, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, інвалідом не являється.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавленням волі в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлось передумовою для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено. Крім цього, підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також попередження можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливі без ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті у разі відбуття ним покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім цього, судом встановлено, що вироком Канівського міькрайонного суду Черкаської області № 697/255/24 від 22.02.2024 ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 до призначеного покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Канівського міькрайонного суду Черкаської області № 697/255/24 від 22.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - суд не вбачає з метою уникнення ризиків щодо ухилення ОСОБА_4 від виконання вироку суду.

Суд вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання за цим вироком строк його попереднього ув`язнення з 28.03.2024 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день позбавлення волі.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до остаточного покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.02.2024, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28.03.2024 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта: у зв`язку із проведенням судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/124-24/4865-ВТХ в розмірі 757,28 грн., у зв`язку із проведенням судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/124-24/5408-ВТХ в розмірі 3029,12 грн., а всього на загальну суму 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень, 40 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні:

- рештки підривника УЗРГМ-2 та осколки (уламки) корпусу бойової ручної гранати РГД-5 в кількості 15 шт., полімерну пробку від запального отвору корпусу бойової ручної гранати РГД-5, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області - знищити;

- куртку сірого кольору та кепку чорного кольору, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області - повернути ОСОБА_4 ;

- грошові кошти в сумі 3000 грн., які передано на зберігання до ячейки уповноваженого банку філії AT «Укргазбанк» м.Черкаси - повернути до Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1