У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2024 Справа №607/7858/24 Провадження №1-кс/607/2177/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , яка в його інтересах подана захисником ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

Підозрюваний ОСОБА_5 через свого захисника в рамках кримінального провадження №0001046 від 04.05.2023 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області від 04.02.2024 про відмову в задоволенні клопотання від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023 забезпечити проведення судово-економічної експертизи щодо визначення розміру збитків, завданих кримінальним провадженням.

Скарга мотивовано тим, що слідчий необґрунтовано відмовив в задоволенні його клопотання в проведенні слідчої дії, з приводу встановлення обставин, які підлягають доведенню в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечила, пояснила, що немає необхідності призначати по справі судово-економічну експертизу, оскільки розмір збитків встановлено листом Тернопільської митниці Державної митної служби від 15.03.2024, яка має повноваження нараховувати такі платежі.

Розглянувши скаргу, слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно пункту 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. У разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, у відповідності до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною другою статті 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із частинами першою, п`ятою статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. У разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 222, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 222 КК України.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 29.03.2024 в рамках кримінального провадження №0001046 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 222 КК України, а саме надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади, з метою одержання пільг щодо податків, у складі організованої групи.

Відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється у наданні завідомо неправдивої інформації органам державної влади, з метою одержання пільг щодо податків, у складі організованої групи (стаття 222 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 3795-VI від 22.09.2011, № 4025-VI від 15.11.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018). Орган досудового розслідування стверджує, що організованою групою учасником якого був ОСОБА_6 , під керівництвом ОСОБА_5 , в період з грудня 2022 року по жовтень 2023 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, одержано неконтрольований державою прибуток за рахунок надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади при митному оформленні ввезених в Україну із Республіки Польща 11 транспортних засобів, внаслідок чого спричинено шкоду у формі несплачених обов`язкових митних платежів до Державного бюджету на загальну суму 1 612 835,89 грн. (в т.ч. ввізне мито - 117 302,82 грн., акциз - 1 031 222, 38 грн., ПДВ - 464 310,69 грн.).

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 04.04.2024 звернувся до СУ ГУНП в Тернопільській області із клопотанням, в якому просив призначити у кримінальному провадженні судово-економічну експертизу, та на вирішення експертів поставити питання: чи підтверджується документально зазначене у відповідному акті контролюючого органу заниження розміру митних платежів за період часу з грудня 2022 року по жовтень 2023 року на суму 2 060 796 грн. і донарахування до сплати до бюджету ввізного мита у розмірі 148 707,48 грн., акцизного податку у розмірі 1 320 777,29 грн., податку на додану вартість у розмірі 591 311,92 грн.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області 04.02.2024 в задоволенні клопотання від 04.04.2023 адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001046 від 04.05.2023 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий виходив з того, що згідно пп. 14.1.113 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, митні платежі - податки, що відповідно до цього Кодексу або митного законодавства справляються під час переміщення або у зв`язку з переміщенням товарів через митний кордон України та контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Відповідно до пп. 41.1.2. п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є: митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони. У зв`язку із вищенаведеним, в ході досудового розслідування отримано довідку із Тернопільської митниці щодо розрахунку сум митних платежів, які мали бути сплачені на дату ввезення транспортних засобів, які описані у змісті підозри ОСОБА_5 .

Слідчий суддя не погоджується із такими висновками слідчого.

Так, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 222 КК України, полягає у надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим чи органам місцевого самоврядування, банкам або іншим кредиторам з метою одержання субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг щодо податків у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності що завдали великої матеріальної шкоди.

Отже, розмір шкоди є предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення визначаючи розмір шкоди покликається на довідку Тернопільської митниці щодо розрахунку сум митних платежів, які мали бути сплачені на дату ввезення транспортних засобів, які описані у змісті підозри ОСОБА_5 .

Разом з тим, частиною другою статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Сторона захисту ставить під сумнів розрахунки заподіяної шкоди, зазначені в довідці. Тому, слідчий суддя вважає, що відмова в задоволенні клопотання про призначення експертизи із покликань саме на довідку, яка не є документом, що є підставою для донарахування податків і зборів, підписана особою, якав не попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків, передбаченим та невмотивованим.

Отже, скарга в частині скасування постанови про відмову в призначенні експертизи та зобов`язання повторно розглянути клопотання, слід задовольнити.

Згідно з вимогами статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий суддя не може втручатися в процесуальну діяльність слідчого під час здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження та надавати вказівки які саме процесуальні дії слід вчинити.

Параграф 1 глави 26 КПК України, яким встановлені правила оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, не містить повноважень слідчого судді надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних процесуальних, слідчих дій, водночас наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних органом дізнання доказів на етапі розслідування й не може переймати на себе функції органу досудового розслідування.

Відтак, слідчий суддя вважає, що вимоги скаржника у частині зобов`язання слідчого забезпечити проведення експертизи у кримінальному провадженні до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 38, 40-1, 110, 303-307, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області від 04.02.2024 у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023 про відмову в задоволенні клопотання від 04.04.2024 адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні N0001046 від 04.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частини першої статті 222, частин другої та третьої статті 27, частини третьої статті 28, частини другої статті 222 КК України.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0001046 від 04.05.2023 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про проведення експертизи.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1