ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/368/24 Справа № 199/6543/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисниці ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000583 від 15.05.2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він, будучи військовослужбовем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та, проходячи її на посаді стрільця 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, не бажаючи настання смерті потерпілої, 13 травня 2023 року, близько 20:30 годин, знаходячись у вітальні своєї квартири АДРЕСА_1 , під час сварки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із співмешканкою ОСОБА_10 , з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для життя та здоров`я потерпілої у вигляді її смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, в процесі триваючого словесного конфлікту підійшов до дивану, на якому в той момент на лівому боці лежала ОСОБА_10 , звідки з-під подушки дістав, придатний для стрільби та призначений для тренувальної стрільби поза межами спеціальних тирів і майданчиків, тренувальний револьвер калібру 4 мм Flobert моделі «PROFI 3», виробництва компанії «ZBROIA» (м. Харків, Україна) із заводським номером «ХК-126008», який не належить до вогнепальної зброї, споряджений 9-ма патронами калібру 4 mm Flobert з короткою гільзою, після чого, тримаючи вказаний револьвер в правій руці, спрямував ствол в зовнішню поверхню правого стегна ОСОБА_10 та здійснив дев`ять пострілів у середню та нижню третину зовнішньої поверхні правого стегна, в напрямку спереду назад, справа наліво і дещо зверху вниз, спричинив тим самим потерпілій тілесні ушкодження у вигляді 9 (дев`яти) сліпих вогнепальних кульових поранень правого стегна з ушкодженням сідничного нерву, м`яких тканин і кровоносних судин стегна та підколінної ямки, з розшаровуючим крововиливом з вогнищевим набряком, скупченням у товщі від нечисленних до помірної кількості лейкоцитів, з лейкостазами в судинах, скупченням лейкоцитів у товщі стінок судин та довкола них, дистрофічними змінами м`язових волокон в зоні крововиливу, негативною реакцією Перлса у м`яких тканинах за ходом ранових каналів, що спричиненні прижиттєво, за 3-6 годин до настання смерті (враховуючи ступінь вираженості неактивних змін згідно даних судово-гістологічного дослідження), заподіяні при пострілах з близької дистанції з вогнепальної зброї одиночними (компактними) снарядами, що володіли високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад яких входили з`єднання свинцю, заліза, миш`яку, сурми, олова, міді, кремнію. Спричинені ОСОБА_7 тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1) і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті. При цьому, ОСОБА_7 не передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року.

Визнати його винуватим за ч.1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням 2 (два) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що він скоїв нетяжкий злочин, впродовж свого життя, за 50 років, не скоїв жодного протиправного вчинку, ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, добровільно пішов захищати Україну до лав ЗСУ, де і отримав поранення.

Вказав, що на даний час він бажає продовжувати військову службу, що свідчить про те, шо він став на шлях виправлення і його виправлення можливо без відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а вирок суду першої інстанції в цій частині є законним обґрунтованим та достатньо вмотивованим, з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону та правильно врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, яке є нетяжким злочином проти життя та здоровя особи, є необережним, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації (призваний 05.03.2022 року), на посаді стрільця 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у звязку з виконанням службових обовязків отримав вибухову травму (15.09.2022 року), вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої третини правого стегна з пошкодженням поверхневої стегнової вениартерій, за місцем служби характеризувався позитивно, неодружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

Також суд першої інстанції врахував наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України, з його реальним відбуванням, та з такими висновками погоджується й колегія суддів і вважає, що таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладене вид та розмір покарання, призначені ОСОБА_7 за скоєнне кримінальне правопорушення, відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності і є достатніми для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними.

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вказували на необхідність зміни або скасування вироку суду, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та з правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим відсутні підстави для його зміни, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованим та скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000583 від 15.05.2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000583 від 15.05.2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3