Провадження № 1-кс/761/9866/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення від 23.12.2023 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 114-1 КК України у кримінальному провадженні №0001243 від 19.12.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення від 23.12.2023 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 114-1 КК України у кримінальному провадженні №0001243 від 19.12.2023 року.

Скарга мотивована тим, що Слідчими четвертого відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001243 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.114-1 КК України.

23.12.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.114-1 КК України.

Вказали, що зміст повідомлення про підозру не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст. 276 КПК України, п.6 ч.1 ст.277 КПК України, оскільки у ньому не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

Зокрема, аналіз змісту повідомлення про підозру свідчить про відсутність в ньому викладу обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також свідчить про відсутність самої події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.114-1 КК України.

Вказали, що у повідомленні про підозру відсутні дані про дату укладання додаткової угоди № 1 до Державного контракту №509/4/22/43, укладання якої та перерахування попередньої оплати по якій інкриміновано ОСОБА_7 ; посилання на положення конкретних нормативно-правових актів, які б прямо забороняли ОСОБА_7 укладати цю Додаткову угоду та ініціювати здійснення по ній попередньої оплати; посилання на положення нормативно-правових актів, які б забороняли ОСОБА_7 укладати цю Додаткову угоду у випадку надходження до нього інформації про укладання контрактів іншими структурними підрозділами Міністерства оборони України на цю ж продукцію за іншими (нижчими) цінами.

При аналізі обґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_7 також слід врахувати, що із його тексту не вбачається часу вчинення інкримінованого злочину - дати укладання державного контракту.

Так, предметом Державного контракту №509/4/22/43 від 26.12.2022 є поставка 155 мм снарядів та комплектуючих до них виробництва італійської компанії MES S.p.A. у кількості 25000 штук, строки поставки - протягом 2023 року. При цьому снаряди, поставка яких є предметом цього договору, мали бути нові - 2022-2023 років виробництва (відповідно до специфікації, а також комерційної пропозиції, що надійшла до очолюваного ОСОБА_7 структурного підрозділу до укладання контракту).

Разом із тим, як вбачається із документів, які надавались ДП СЗТФ «ПРОГРЕС» на адресу Головного управління в якості комерційної пропозиції від виробника продукції, умови поставки завжди передбачали попередню оплату і лише після попередньої оплати поставку через 8 місяців. І така практика по поставці озброєння є нормою, адже виробник не бажає за свої кошти поставляти продукцію, не будучи достеменно впевненим у тому, що отримає за неї оплату.

Також просили врахувати, що до посадових обов`язків ОСОБА_7 не входив пошук контрагентів, перевірка таких контрагентів, здійснення заходів по сплаті грошових коштів по укладеним контрактам, а тому він не міг вплинути на виконання укладеного за його підписом Державного контракту №509/4/22/43.

Зазначили, що як вбачається із листа Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки НОМЕР_1 від 31.01.2024, цим структурним підрозділом не надавалось/направлялось на адресу Головного управління копії (примірника оригіналу) Державного контракту №403/1/23/73 від 02.05.2023, укладеного Департаментом із ДП «Агенція оборонних закупівель».

Із листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.02.2024 вбачається, що копія Державного контракту №403/1/23/73 від 02.05.2023 надана Головному управлінню лише 13.01.2024 для надання відповіді на адвокатський запит, тобто вже після повідомлення ОСОБА_7 про підозру та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, уважають, що ОСОБА_7 не знав і не міг знати про умови іншого контракту, який він не укладав, а тому і не міг порівнювати із Державним контрактом який підписав.

Що стосується передоплати за Державним контрактом №509/4/22/43, то ОСОБА_7 не мав повноважень, як зазначено у повідомленні про підозру, організовувати перерахування Виконавцю по Державному контракту №509/4/22/43 на суму 1 439 770 000 грн., адже ці функції по організації перерахування грошових коштів по контрактам покладені на інших уповноважених осіб Міністерства оборони України, у тому числі заступника Міністра оборони України, який є розпорядником цих коштів.

Зокрема, відповідно до п.4 наказу Міністерства оборони України від 14.02.2020 № 43 «Про порядок здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг у Міністерстві оборони України» рішення право приймати рішення щодо здійснення попередньої оплати за централізованими розрахунками ІНФОРМАЦІЯ_2 та розпорядників бюджетних коштів другого рівня надано: першому заступнику Міністра оборони України, заступникам Міністра оборони України, заступнику Міністра оборони України з питань європейської інтеграції, державному секретарю Міністерства оборони України відповідно до розподілу повноважень.

Відповідно до затвердженого Рішення заступника Міністра оборони України від 04.12.2023 №3425/дск надано попередню оплату у сумі 1 439,77 млн. грн. (40% вартості Контракту на строк не більше 12 місяців) з терміном погашення з 28.02.2024 по 30.09.2024 (щомісяця).

Водночас, пізніше після затримання ОСОБА_7 за рішенням керівництва Міністерства оборони України вирішено здійснити заходи по розірванню Державного контракту №509/4/22/43, поверненню суми передоплати, що має наслідком непоставку товару за цим контрактом, а саме снарядів для потреб ЗС України.

У той же час, діяльність ОСОБА_7 по укладанню Державного контракту та Додаткової угоди № 1 до нього навпаки направлена на забезпечення ЗС України снарядами 155мм для здійснення захисту України, а за законодавством, що регулює його діяльність, він не мав повноважень втручатись у господарську діяльність контрагентів-постачальників (впливати на ціну, перевіряти виробника, постачальника тощо), здійснювати пошук пропозицій на поставку таких боєприпасів. Тобто, в його діях відсутні ознаки перешкоджання законній діяльності ЗС України, і відповідно відсутня сама подія кримінального правопорушення.

Уважають, що матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, не можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже, і про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 114-1 КК України.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримали, вказали, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 114-1 КК України від 23.12.2023 року у кримінальному провадженні №0001243 від 19.12.2023 року, незаконне, та необґрунтоване, а також таке, що підлягає скасуванню з підстав, зазначених у скарзі. Вказали, що в підозрі не доведено умисел ОСОБА_7 , дані про залучення інших осіб відсутні, матеріальна шкода не завдана діями, а кошти сплачені за контрактом як передплата повернуті.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечуваи щодо задоволення скарги, посилаючись на те, що підозра пред`явлена ОСОБА_7 є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. Крім того, вказали, що допустимість фактичних даних, які покладені в основу підозри, не оцінюються в тій ступені, яка необхідна для ухвалення вироку, надали копії матеріалів кримінального провадження, на підставі яких прийняте рішення про повідомлення про підозру, такі фактичні дані уважають достатніми.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши всі матеріали скарги сформавані в системі "Електронний суд", матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, Слідчими четвертого відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001243 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.114-1 КК України.

Не погоджуючись з обґрунтованістю пред`явленої підозри, сторона захисту звернулась до суду з даною скаргою в порядку ст.303 КПК України.

Так, повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Аналізуючи наявні у провадженні слідчого судді матеріали, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, слідчий суддя вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, міг вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 114-1 КК України.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 23.12.2023 року ОСОБА_7 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_7 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 114-1 КК України, що підтверджується сукупністю фактичних даних, які містяться в наданих документах, а саме: державного контракту №509/4/22/43 від 26.12.2022; додатковою угодою № 1 від 01.12.2023 до державним контрактом №509/4/22/43 від 26.12.2022, якою продовжено строк дії контракту до 31.12.2024; контрактом № С-22-04/2022/Pr від 29.11.2022; додатковими угодами № 2 від 27.11.2023, № 3 від 05.12.2023 та додатком № 1 до додаткової угоди № 3 від 05.12.2023 до контракту № С-22-04/2022/Pr від 29.11.2022; державним контрактом № 403/1/23/73 від 02.05.2023 з додатковою угодою № 1 від 01.11.2023; контрактом № 21/3-8-KІ-23 від 07.04.2023; державним контрактом № 21/3-56-DK-23 від 15.11.2023; контрактом № 155mmL15-ME465_221122 від 22.11.2022; листом Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України № 220/11/17895 від 21.12.2023 щодо потреб ЗС України на 155 мм снаряди у 2022-2023 роки; довідкою попереднього внутрішнього аудиторського дослідження з питань додержання вимог чинного законодавства під час укладання та виконання Державного контракту від 26.12.2022 № 509/4/22/43 та Додаткової угоди до нього від 01.12.2023 № 1; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (заступника Міністра оборони України) який зазначає про подану ним вказівку ОСОБА_7 припинити будь-які дії за контрактом; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (колишнього заступника Міністра оборони України), кА надає аналогічні показання; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (начальника Центрального управління координації зовнішньоекономічної діяльності Міністерства оборони України);, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (начальника управління фінансово-економічної діяльності Головного управління з організації виробництва боєприпасів та будівництва споруд спеціального призначення Міністерства оборони України); рішенням щодо здійснення попередньої оплати за Державним контрактом № 509/4/22/43 від 26.12.2022; звітом про дебіторську заборгованість ДП СЗТФ «Прогрес» станом на 22.12.2023; протоколом огляду мобільного телефону марки «Xiaomi», який вилучений 22.12.2023 в ході обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_7 ; в якому міститься переписка в червні 2023 року з посадовими особами ДП «Прогрес» запит ОСОБА_7 про умови, специфікацію до угоди з підлеглими підозрюваного щодо умов контракту з Держагенцією, ціни контракту, протоколом огляду пострілів 155 мм L15 A1/A2 у кількості 2696 штук, які отримані Міністерством оборони України на підставі державного контракту № 403/1/23/73 від 02.05.2023 від ДП «Агенція оборонних закупівель», даними про обізнаність ОСОБА_7 про обставини невиконання ДП «Прогрес» умов укладеного контракту, незважаючи на що все ж ініціює та здійснює дії по продовженню строку дії умов, до того ж зі сплатою 40 % вартості поставок, як авансових.

Інші доводи захисників щодо відсутності достовірних даних про залучення осіб у співучасті, повернення коштів після затримання ОСОБА_7 не спростовують висновків підозри на даній початковій стадії кримінального провадження.

Отже, дослідженими даними підтверджується, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_7 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованим, а тому слідчий суддя не вбачає у висновках слідчого про обґрунтованість підозри чогось очевидно довільного чи свавільного.

Питання про неналежність та допустимість доказів щодо причетності підозрюваного повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначить, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

За вказаних обставин слідчий суддя в межах своєї компетенції приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 23.12.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 114-1 КК України, в рамках кримінального провадження №0001243 від 19.12.2023 року, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.22,26,277,278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення від 23.12.2023 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 114-1 КК України у кримінальному провадженні №0001243 від 19.12.2023 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1