Справа № 135/578/24
Провадження № 1-кс/135/175/24
У Х В А Л А

іменем України

06.05.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 25.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається.

03.05.2024 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 25.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що 24.04.2024 до ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 з проханням прийняти міри до невідомої особи, яка 24.04.2024 з належної заявнику банківської картки «Приватбанку» НОМЕР_1 здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 1 115 гривень.

25.04.2024 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.

Під час проведених заходів було встановлено, що до вчинення крадіжки грошових коштів з банківської картки «Приватбанку» НОМЕР_1 причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який вказав обставини скоєння злочину та звернувся з письмовою заявою, в якій просить долучити до матеріалів кримінального провадження знайдену ним 18.04.2024 поряд з будинком АДРЕСА_2 банківську картку «Приватбанку» НОМЕР_1 .

Майно, а саме: пластикова банківська картка АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо є предметом злочину та може бути використана під час проведення слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Пластикова банківська картка АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , добровільно видана ОСОБА_5 , вилучена та постановою слідчого від 02.05.2024 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000082.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

2. Позиція учасників.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просила клопотання розглянути в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Власник майна, на яке накладається арешт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив клопотання розглянути в його відсутність, не заперечує стосовно заявлених вимог в клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

3. Установлені слідчим суддею обставини, і положення закону, якими він керувався. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

3.1 Факти та обставини, встановлені слідчим суддею, що мають значення для кримінального провадження

Вирішуючи заявлене клопотання, слідчий суддя, на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) установив, що групою слідчих СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 25.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. У межах цього кримінального провадження розслідуються факти викладені в заяві ОСОБА_4 , а саме про крадіжку грошових коштів в сумі 1115 грн з належної йому банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 .

Під час проведених заходів було встановлено, що до вчинення крадіжки грошових коштів з банківської картки «Приватбанку» НОМЕР_1 причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який вказав обставини скоєння злочину та звернувся з письмовою заявою, в якій просить долучити до матеріалів кримінального провадження знайдену ним 18.04.2024 поряд з будинком АДРЕСА_2 банківську картку «Приватбанку» НОМЕР_1 .

Надалі пластикова банківська картка АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , добровільно видана ОСОБА_5 , вилучена та постановою слідчого від 02.05.2024 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000082.

3.2. Положення закону, якими керувався слідчий суддя

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання подано слідчим в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Беручи до уваги викладене вище та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні слідчого майна, а саме: пластикової банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 .

Таким чином, слідчим суддею з клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно є об`єктом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на вилучені речі.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Наведені стороною обвинувачення обставини свідчать про необхідність в обмеженні прав на користування, розпорядження та відчуження майном.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 25.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: пластикову банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя