Справа №521/4111/23
Номер провадження 1-кп/521/746/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001330 від 19.11.2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утри манні двох малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . військовослужбовця військової служби за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні «майор», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді старшого офіцера відділу військового обліку, бронювання та впровадження Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «майор», 19 листопада 2022 року о 15 годині 25 хвилин, перебуваючи на території кафе-ресторану «Одін», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Степова, ЗЗ А, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, у зв`язку із проханням працівників закладу покинути територію кафе-ресторану «Одін», де в цей час знаходились відвідувачі зазначеного закладу, діючи з прямим умислом, тобто розуміючи противоправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, у присутності інших осіб та нехтуючи цим, відійшов від ОСОБА_6 на відстань близько 3 м та, діставши із нагрудної сумки сірого кольору вогнепальну зброю - пістолет «ТТ» калібру 7,62 мм із гравіюванням ЛВ 1415, утримуючий його в правій руці, застосував вказану вогнепальну зброю, а саме здійснив один постріл у напрямку ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох ран на долонній поверхні нігтьових фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті, які не були небезпечними для життя та спричинили розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день) і відповідно до 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України за №6 від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, викрикуючи непристойні слова на адресу ОСОБА_6 , проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_4 , розпочав бігти за ОСОБА_6 , який в свою чергу почав втікати в напрямку вул. Болгарської, після чого зупинився.

Тим самим, своїми злочинними діями ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав. При цьому пояснив, що він є військовослужбовцем, 19 листопада повертався після роботи та зайшов поїсти в кафе «Одін», що знаходиться по вул. Степовій, 33а. Зайшов туди, тому що вдома тоді не було світла через постійні обстріли. Там йому відмовили в обслуговуванні через те, що в закладі проходив банкет. При виході з кафе, відчиняючи вхідні двері, зіткнувся із потерпілим ОСОБА_6 , який є власником кафе. Так сталося, що потерпілий потягнув двері, в результаті чого він ( ОСОБА_4 ) ледь не впав. Почалась словесна перепалка, та він ( ОСОБА_4 ) поліз до сумки за грошима, але сумка була кобурою. Потерпілий подумав, що намагався дістати зброю та сказав, що зараз забере зброю в нього ( ОСОБА_4 ). Захищаючи табельну зброю він ( ОСОБА_4 ) машинально відскочив в сторону та вистрілив, попавши у пальці потерпілому. Хотів вистрілити лише з метою налякати потерпілого, щоб не чіпав зброю. У скоєному кається, бажає і далі проходити військову службу та захищати Батьківщину.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просить призначити мінімальне покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, є військовослужбовцем, має позитивну службову характеристику, позитивну характеристику з місця проживання, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин які обтяжують покарання, а також те, що останній має на утримання двох малолітніх дітей, військовослужбовець, є учасником бойових дій, повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 296 КК Україні у вигляді позбавлення волі із можливістю застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, строком на два роки, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, на підставі ст. 58 КК України, наявні підстави для заміни покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді 2 років службового обмеження для військовослужбовців, з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 , так як останній продовжує проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме виправленню та вихованню особи в дусі додержання законів України, формування у неї звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, що мають негативні юридичні наслідки.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судової експертизи зброї №КСЕ-19/116-22/19413 від 13.02.2023 - вартість якої складає 6 607 грн. 30 коп.; -за надання компакт-диску КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр - 077)» - 240 гривень 99 копійок.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 6848 гривень 29 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Потерпілим ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов. 05.05.2023 року потерпілий надав до суду заяву про залишення цивільного позову без розгляду.

У зв`язку з цим, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду, та роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню ним позову в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

ОСОБА_4 судом 13.07.2023 року було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 13.09.2023 року, строк якого сплинув. Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 58 КК України замість покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми його грошового забезпечення.

На підставі ч. 1 п. «в» ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення 165 днів по даній справі з 19.11.2022 по 12.01.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження.

Під час відбування даного покарання засуджений ОСОБА_4 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 6848 гривень 29 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2022 року - скасувати.

Речові докази по справі:

-металеву гільзу, виготовлена із металу сірого та жовтого кольору, округлої форми, діаметром 16мм на 16,5 мм, товщиною 5 мм; набій виготовлений з металу жовтого кольору, пляшкоподібної форми, загальною довжиною 35 мм, діаметр у донці 10 мм, на донці наявне маркування «38 51»; набій, виготовлений із металу жовтого кольору, довжиною 35 мм, діаметр у донці 10 мм, на донці наявне маркування «38 51; гільзу циліндричної форми від набою, в середині порожня, довжиною 25 мм, в донній частині 10 мм, наявне маркування «38 51», капсуль надколотий; зіскоб з відколеного фрагменту бетонної конструкції, овальної форми, розмірами 35x31 мм, глибиною 8 мм - знищити;

- магазин; 4 патрони калібром 7,62; пістолет ТТ, НОМЕР_2 , 1940 та патрон калібром 7,62; куртку чорно-білого кольору із маркуванням «Staff», сумку «M-TAG», мобільний телефон марки Редмі темно-синього кольору - повернути власнику

-СД диск із відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованими в кафе «Одін» - зберігати в матеріалах справи;

-DVD-R диск із написом «Центр -077» - зберігати в матеріалах справи;

-DVD-R диск марки « Videx» - зберігати в матеріалах справи;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1