УХВАЛА

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 596/526/23

провадження № 51-1761 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року щодо останнього,

установив:

відповідно до відомостей із інформаційної системи Єдиний державний реєстр судових рішень, 24 листопада 2023 року суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області ухвалив вирок, яким ОСОБА_5 визнав винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вказаний вирок переглянуто в апеляційному порядку. За результатами розгляду апеляційних скарг захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , 21 лютого 2024 року колегія суддів Тернопільського апеляційного суду своєю ухвалою залишила вирок без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 438 КПК України, при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав (для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи у суді касаційної інстанції) суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

За змістом касаційної скарги, фактично захисник не погоджується із мотивами суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для застосуванням до засудженого положень ст. 75 або 69 КК України та вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України і просить касаційний суд скасувати оскаржувані судові рішення й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Проте на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, які стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, неповноти судового розгляду. Вказує про необхідність повторного допиту свідків й оцінки доказів, вважає, що під час розгляду провадження у суді першої інстанції, на його думку, залишилися недосліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для вирішення питання можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням або призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Тобто судові рішення оскаржені захисником, зокрема, з підстав, не передбачених частиною 1 ст. 438 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже суд касаційної інстанції не перевіряє судові рішення в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також неповноти судового розгляду.

Водночас вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції у межах вимог апеляційних скарг.

Однак порушуючи питання про скасування вироку через те, що суд першої інстанції, на його думку, неправильно оцінив фактичні обставини справи та надав невірну оцінку доказам у кримінальному провадженні, захисник не вказує, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку за скаргами захисників.

Зокрема, захисник стверджує про можливі порушення під час забезпечення права засудженого на захист у кримінальному провадженні.

Проте окрім посилання на практику ЄСПЛ, він не вказує конкретні обставини, які могли б свідчити про наявність такого порушення та не зазначає судом якої саме інстанції допущено вказане порушення та в чому воно полягає.

Зазначене, позбавляє Суд встановити дійсну позицію захисника щодо наслідків розгляду касаційної скарги та визначити конкретні підстави для перегляду оскаржуваних судових рішень.

Крім того відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак захисник не приєднав до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень.

Також згідно з ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються, зокрема, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Проте у порушення цих вимог захисник не долучив до скарги копію свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника необхідно залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

Стосовно клопотання про зупинення виконання вироку, необхідно зазначити, що вирішення цього питання можливе лише у разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження, що передбачено положеннями п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року щодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3