1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1790/24 1-кс/335/2015/2024
16 травня 2024 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лозівка Підволочиського району Тернопільської області, освіта вища, працюючої головним бухгалтером ТОВ „Саркінен, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, -
В ході досудового розслідування встановлено, що генеральний директор ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що в ході проведення господарської діяльності у ПрАТ «ЗКЗ» виникають обов`язки плати за землю, якою користується ПрАТ «ЗКЗ», в січні 2018 року вирішив застосувати схему ухилення від сплати податку за землю шляхом відображення в податковому обліку завідомо недостовірних відомостей щодо не існуючого кадастрового номеру земельної ділянки, якою користується ПрАТ «ЗКЗ» та застосування коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, які фактично не відповідають дійсності, у розмірі Кф=1,2, замість Кф=2 за 2018 рік, та Кф=3, за період часу з 01.01.2019 до 31.12.2020.
Встановлено, що ПрАТ «ЗКЗ» користується земельною ділянкою, на праві постійного користування згідно із актом серії І-3П №000564 від 29.06.1995 (11, 3128 гектарів землі для функціонування заводу по вул. Гладкова, 2).
Після чого, 14.02.2018 генеральний директор ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_7 , за попередньою змовою з головним бухгалтером ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні ПрАТ «ЗКЗ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гладкова, 2, за допомогою електронного цифрового підпису та ключа для електронної печатки підписали вказану податкову декларацію до якої було внесено кадастровий номер земельної ділянки, яка належить підприємству, якого (кадастрового номеру) в дійсності не існувало.
В подальшому, 14.02.2018 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньо змовою з ОСОБА_7 , з метою умисного ухилення від сплати податку, що входить в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, реалізуючи злочинний намір, у невстановлений досудовим слідством час, указану податкову декларацію за 2018 рік, за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку надали в електронному вигляді до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області (відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 14.
Згідно з висновком експерта №747-748-22 від 27.03.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи встановлено невідповідність застосування ПрАТ «ЗКЗ» коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у розмірі Кф=1,2, замість Кф=2 за 2018 рік, заниження плати за землю (земельний податок) ПрАТ «ЗКЗ», склало 603 401, 31 грн.
Після чого, 31.01.2019 генеральний директор ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_7 , за попередньою змовою з головним бухгалтером ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні ПрАТ «ЗКЗ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гладкова, 2, за допомогою електронного цифрового підпису та ключа для електронної печатки підписали вказану податкову декларацію до якої було внесено кадастровий номер земельної ділянки, яка належить підприємству, якого (кадастрового номеру) в дійсності не існувало.
В подальшому, 31.01.2019 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньо змовою з ОСОБА_7 , з метою умисного ухилення від сплати податку, що входить в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, реалізуючи злочинний намір, у невстановлений досудовим слідством час, указану податкову декларацію за 2019 рік, за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку надали в електронному вигляді до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області (відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 14.
Згідно з висновком експерта №747-748-22 від 27.03.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи встановлено невідповідність застосування ПрАТ «Запоріжтрансформатор» коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у розмірі Кф=1,2, замість Кф=3 за 2019 рік, заниження плати за землю (земельний податок) ПрАТ «ЗКЗ», склало 1 357 651, 75 грн.
Після чого, 11.02.2020 генеральний директор ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_7 , за попередньою змовою з головним бухгалтером ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні ПрАТ «ЗКЗ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гладкова, 2, за допомогою електронного цифрового підпису та ключа для електронної печатки підписали вказану податкову декларацію до якої було внесено кадастровий номер земельної ділянки, яка належить підприємству, якого в дійсності не існувало.
В подальшому, 11.02.2020 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньо змовою з ОСОБА_7 , з метою умисного ухилення від сплати податку, що входить в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, реалізуючи злочинний намір, у невстановлений досудовим слідством час, указану податкову декларацію за 2020 рік, за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку надали в електронному вигляді до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області (відділення у Дніпровському районі м. Запоріжжя), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 14.
Згідно з висновком експерта №747-748-22 від 27.03.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи встановлено невідповідність застосування ПрАТ «Запоріжтрансформатор» коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у розмірі Кф=1,2, замість Кф=3 за 2020 рік, заниження плати за землю (земельний податок) ПрАТ «ЗКЗ», склало 1 244 514, 10 грн.
Таким чином, генеральний директор ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з головним бухгалтером ПрАТ «ЗКЗ» ОСОБА_5 в період часу з 01.01.2018 до 11.02.2020, в порушення ст. 269, 270, 271, 274, 285, 286, 287, 289 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями), ст. 1, 20, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI, 67, 107, 109, 115, 115-1115-2, 116, 117, 118 Постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 №1051, приміток Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» (з 11.07.2017 в редакції наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 №261), в результаті відображення в податковому обліку ПрАТ «ЗКЗ» не існуючого кадастрового номеру земельної ділянки, якою користується ПрАТ «ЗКЗ» та застосування коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, тобто відомостей, які фактично не відповідають дійсності, безпідставно занизили плату за землю (земельний податок) ПрАТ «ЗКЗ», за період з 01.01.2018 до 31.12.2020 на загальну суму 3 205 567 гривень 16 копійок, що відповідно до примітки до ст. 212 КК України є значним розміром на дату вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий посилаючись на те, що підозрювана ОСОБА_5 при не застосуванні запобіжного заходу, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, знищувати, ховати будь які речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у ньому.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність в кримінальному провадженні ризиків, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
10.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212 КК України, які законом віднесено до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, при цьому, обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться в доданих до клопотання матеріалах, зокрема: повідомленням про вчинення злочину;
- тимчасовим доступом до документів ПрАТ «ЗКЗ» під час якого вилучено державний акт та акт з технічної документації та інші документи щодо земельної ділянки;
- документами ГУ ДПС в Запорізькій області, які подані ПрАТ «ЗКЗ» за 2018-2021 роках;
- висновком аналітичного дослідження проведеного ГУ ДПС в Запорізькій області від 12.08.2022 №40-08-01-08-02-05-05755625 під час якого встановлено заниження плати за землю;
- висновок експерта №747-748-22 від 27.03.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи встановлено невідповідність застосування ПрАТ «ЗКЗ» коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у розмірі Кф=1,2, замість Кф=2 за 2018 рік та Кф=3 за період з 01.01.2019 до 01.11.1021, заниження плати за землю (земельний податок) ПрАТ «Запоріжтрансформатор» за період з 01.01.2018 до 01.11.2021 склало 4 336 942, 65 грн.;
- протоколом допиту свідків працівників ГУ ДПС в Запорізькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
- відповіддю на запит слідчого від ГУ Держгеокадастр в Запорізькій області про відсутність інформації про видачу витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером;
- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Перевіряючи інші підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від слідства та суду, знищення, ховання будь яких речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки, матеріали клопотання не місять відомостей про те, що підозрювана ОСОБА_5 ухилялася від слідства, або може ухилитися від слідства.
Крім того, у клопотанні слідчого, міститься лише твердження про те, що ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, відомості про те, які особи на даний час не допитані в якості свідків в матеріалах клопотання відсутні, як відсутні і відомості про значення для кримінального провадження обставини, які таким особам відомі.
Також слідчим не зазначено які саме може знищити або сховати речові докази підозрюваний, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки в рамках даного кримінального провадження вже проведено необхідні експертизи.
Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Оскільки слідчим суддею встановлено, що вказані у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212 КК України, проте недоведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначений у клопотанні, у задоволенні клопотання слід відмовити та на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання залишити без задоволення.
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1