справа №991/1461/24
провадження №1-кс/991/1476/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«01» березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива у кримінальному провадженні №0000321 від 12 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність детектива, яка полягає у неприйнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000321 від 12 вересня 2019 року.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга адвоката ОСОБА_3 обґрунтована тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000321 від 12 вересня 2019 рокуза ч. 5 ст. 191 КК України. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 березня 2021 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено на 6 місяців до 12 вересня 2021 року, а ухвалою від 26 серпня 2021 року - на 8 місяців до 12 травня 2022 року. На переконання заявника, з урахуванням наведених ним у скарзі правових норм та їх розуміння, обчислення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні має проводитись згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії, тобто на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР 12 вересня 2019 року відповідно до статті 219 КПК України в редакції Закону №2147-VIII, а норми Закону №2137-IX, якими, зокрема ст. 615 КПК України доповнено ч. 8, не застосовуються до процесуальної дії щодо обчислення строків в даному випадку, у зв`язку з чим, за підрахунками адвоката, граничний процесуальний строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився з настанням вказаного в зазначеній вище ухвалі терміну, а саме: 12 травня 2022 року. Більш того, як вважає адвокат, навіть якщо припустити, що положення п. 19 розділу І Закону №2137-IX поширюються на порядок обчислення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, то можливе незарахування до цього строку лише 52 днів (з дати набрання чинності вказаним Законом - 22 березня 2022 року до дати визначеної ухвалою слідчого судді - 12 травня 2022 року). Відповідно, з дати виключення ч. 8 ст. 615 КПК України Законом №3509-IX - 01 січня 2024 року цей строк у 52 дні закінчився 21 лютого 2024 року. При цьому, адвокат вказує на те, що Закон №3509-IX не передбачає обнуління вже обчислених строків досудового розслідування до набрання чинності цим Законом, у тому числі - обчислених слідчим суддею, оскільки цей Закон не передбачає недійсності таких процесуальних дій та судових рішень щодо встановлення строків досудового розслідування. Отже, враховуючи закінчення строку досудового розслідування 12 травня 2022 року, адвокат вважає, що детектив ОСОБА_5 був зобов`язаний закрити це кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування або закінчити досудове розслідування у будь-якій іншій формі, однак він цього не зробив. У своїй скарзі адвокат також зазначив, що до моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру 25 січня 2024 року він не входив до кола суб`єктів оскарження в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, натоміть саме цього дня він дізнався, що кримінальне провадження не закрито, у зв`язку з чим сторона захисту вважає, що строк на оскарження бездіяльності обраховується саме з 25 січня 2024 року. 03 лютого 2024 року адвокатом вже подавалася відповідна скарга на бездіяльність групи прокурорів, однак ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06 лютого 2024 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати цього суду від 12 лютого 2024 року, у відкритті провадження за його скаргою було відмовлено. Описаними обставини адвокат обґрунтовує подання даної скарги з пропуском, на його думку, строку звернення до суду та просить його поновити, а також просить зобов`язати старшого слідчої групи - старшого детектива ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, прийняти рішення у цьому кримінальному провадженні відповідно до положень КПК України.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив її задовільнити з підстав, викладених у ній. Додатково зазначив, що раніше помилково вважав строк звернення з цією скаргою пропущеним, а згодом зрозумів, що ним оскаржується триваюча бездіяльність, а тому просив слідчого суддю не розглядати питання щодо поновлення такого строку.

Детектив ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав письмові заперечення, відповідно до яких, на його переконання, стороною обвинувачення дотримано строків досудового розслідування, оскільки після продовження такого строку слідчим суддею до 12 травня 2022 року стороною обвинувачення не ініціювалося питання продовження строку досудового розслідування у відповідності до положень ч. 8 ст. 615 КПК України, оскільки на момент введення воєнного стану у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а таке повідомлення відбулося 25 січня 2024 року ( ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ). За таких обставин, детектив просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , здійснивши її розгляд за його відсутності.

З огляду на положеннями ст. 26, ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності детектива з урахуванням надісланих ним письмових пояснень.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Перш ніж перейти до розгляду скарги по суті, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що з її змісту вбачається оскарження адвокатом ОСОБА_3 бездіяльності детектива ОСОБА_5 з твердженням про виникнення у нього обов`язку закрити кримінальне провадження №0000321 від 12 вересня 2019 року. Однак, за результатами попереднього дослідження цієї скарги на етапі вирішення питання про призначення її до розгляду, як і в судовому засіданні з відповідних пояснень заявника, слідчий суддя не знайшов чітких формулювань з посиланням на відповідні норми кримінального процесуального законодавства в обґрунтування позиції щодо наявності у детектива зазначеного захисником обов`язку щодо закриття кримінального провадження, а тому питання початку перебігу строку бездіяльності з боку детектива не досліджувалося, як і можливий факт пропущення/непропущення строку на звернення з цією скаргою, у зв`язку з чим, скарга була призначена до розгляду та розглянута.

Отже, заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та письмові пояснення детектива, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Так, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого (детектива), прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

При цьому, відповідна бездіяльність може бути оскаржена виключно за наявності таких умов: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; з клопотанням про здійснення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має на це право; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо існуючих обов`язків, строк виконання яких при цьому чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

У скарзі та в судовому засіданні адвокат, вказуючи на існування бездіяльності з боку детектива ОСОБА_5 , посилається, серед іншого, на положення ст.ст. 113, 284 КПК України (в редакції станом на момент закінчення, на думку адвоката, строків у кримінальному провадженні) та стверджує про виникнення у детектива обов`язку закрити кримінальне провадження, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Зазначені норми КПК України, положеннями яких сторона захисту обґрунтовує свою позицію, визначають поняття процесуальних строків та регулюють питання закриття кримінального провадження.

Дійсно, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Слід зазначити, що слідчий суддя враховує під час розгляду скарги доводи сторін, кожна з яких запропонувала свій підрахунок строків досудового розслідування, а також відсутність сталої судової практики щодо обчислення таких строків та вважає за необхідне зазначити, що питання недотримання цих строків, в тому числі в контексті можливого допущення у зв`язку з цим істотних порушень прав особи (у випадку здійснення поза їх межами значимих процесуальних дій, які мають юридичні наслідки для кримінального провадження), чи встановлення формальності такого недотримання (без здійснення поза межами строків будь-яких процесуальних дій, що не потягло за собою будь-яких негативних наслідків), на переконання слідчого судді, може бути вирішено виключно колегією суддів при оцінці отриманих відомостей в нарадчій кімнаті з урахуванням усіх обставин кримінального провадження та балансу інтересів сторін (особи, суспільства та держави).

Втім, в будь-якому разі, слідчий суддя вказує заявнику на те, що як п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України в чинній редакції, відповідно до якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, так і редакція цієї статті (абз. 2), на яку посилається адвокат, що передбачала обов`язок слідчого (детектива), прокурора закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, як і жодні інші норми КПК України, в тому числі ті, на які посилається адвокат, навіть в їх сукупності (ст.ст. 28, 219, 283, п.10 ч.1 ст. 284 КПК України в жодній з редакцій), не встановлює обов`язку детектива, прокурора закрити кримінальне провадження у чітко визначений строк, оскільки вони є самостійними у своїй процесуальній діяльності та приймають відповідне рішення в залежності від наявності/відсутності для цього підстав з урахуванням усіх обставин конкретного кримінального провадження та дотриманням при цьому розумності строків проведення досудового розслідування в цілому та виконання кожної процесуальної дії або прийняття процесуального рішення в розумні строки.

Констатуючи відсутність у детектива обов`язку щодо закриття цього кримінального провадження, слідчий суддя позбавлений можливості встановити бездіяльність у його діях, як і визначити її перебіг, а тому в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7