н/п 1-кс/953/1993/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові старшого слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким слідчий з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на майно, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував неправомірну вигоду з своїх підлеглих, перебуваючи на посаді командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , за вирішення особистих питань (відпустки, переведення до іншої військової частини тощо).

Вказану неправомірну вигоду ОСОБА_5 , отримував від своїх підлеглих шляхом грошовиї переводів на його банківську картку АТ КБ «ПриватБанк». Так, ОСОБА_5 , під час проходження військової служби до військовослужбовців 4 механізованої роти, 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у конклюдентній (завуальовані) формі доведено умови щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , для себе за вчинення чи не вчинення ним як службовою особою будь-якої дії з використанням наданої влади чи службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, які полягали в наступному.

Під час проходження військової служби у разі надходження до військовослужбовця 4 механізованої роти, 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від ОСОБА_5 , смс повідомлення з вимогою позичити грошові кошти, це означало вимогу ОСОБА_5 , до конкретного військовослужбовця у передачі визначеної суми грошових коштів, за вчинення або не вчинення ОСОБА_5 , в інтересах того хто надає таку вигоду в майбутньому будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

У разі перерахування неправомірної вигоди військовослужбовцем для ОСОБА_5 , останній міг вчинити дії з використанням наданої влади та службового становища, а саме надати позачергову відпустку, не повідомляти вищестояще командування щодо вчинення дисциплінарного проступку військовослужбовцем (у разі вчинення ним його), бути не включеним до бойової групи та загалом не створювати штучні перешкоди під час проходження військовослужбовцем військової служби.

В той же час у разі відмови у перерахуванні неправомірної вигоду на вимогу ОСОБА_5 , останній користуючись своїм службовим становищем міг вживати заходи дисциплінарного характеру, а саме: не погоджувати рапорти про надання відпусток, або направити військовослужбовця на найбільш складні завдання та загалом створювати штучні перешкоди під час проходження військовослужбовцем військової служби.

12 березня 2024 року в період з 11 год. 25 хв. до 12 год. 30 хв. на підставі ухвали Київського районного суду м. Харків від 05 березня 2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено певні речі, які було визнано речовими доказами.

Вказані речові докази носять на собі, сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім того грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володілець майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільця майна та його захисника на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що слідчим відділенням Відділу спеціальної поліції ГУ Національної поліції в Харківській області проводитися досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000216 від 08 листопада 2023 року за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

12 березня 2024 року в період з 11 год. 25 хв. до 12 год. 30 хв. на підставі ухвали Київського районного суду м. Харків від 05 березня 2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: - Ноутбук ТМ «Lenovo», s/n: MP2CWGR9; - Мобільний телефон ТМ «Apple» модель «IPhone 13» imei: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; - Мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redme» модель «220333QNY» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 .

Вилучені речі належать ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 12 березня 2024 року о 12 год. 36 хв. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , предмети: ноутбук ТМ «Lenovo», s/n: MP2CWGR9; мобільний телефон ТМ «Apple» модель «IPhone 13» imei: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redme» модель «220333QNY» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 , визнано речовими доказами.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000216 від 08 листопада 2023 року та накласти арешт з метою збереження речових доказів на вилучені в ході обшуку 12 березня 2024 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Харків, від 05 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, а саме: ноутбук ТМ «Lenovo», s/n: MP2CWGR9; мобільний телефон ТМ «Apple» модель «IPhone 13» imei: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redme» модель «220333QNY» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 .

Місцем зберігання вилучених речових доказів, відповідно до інструкції «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», яка затверджена постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1