Провадження № 1-кс/686/6053/24
18 липня 2024 року м. Хмельницький
ВСТАНОВИВ:
- Мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , всередині із сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №ICR 0107478.
- Посадову інструкцію лікаря-хірурга ОСОБА_4 на 6 арк., яку поміщено до сейф-пакету №WAR 1942821.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що група осіб з числа жителів Хмельницької області, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організували схему ухилення від мобілізації шляхом виготовлення документів про призначення групи інвалідності з подальшим безперешкодним перетином державного кордону України.
Так, за грошову винагороду ОСОБА_6 діючи за вказівкою ОСОБА_5 організує виготовлення відповідного пакету медичних документів, залучаючи при цьому знайомих лікарів до підробки медичних документів.
В подальшому ОСОБА_5 через невстановлених на даний час осіб за грошову винагороду вирішує з членами МСЕК призначення ухилянтам відповідної групи інвалідності.
Зокрема, ОСОБА_6 за попередньою змовою з медичними працівниками лікувальних закладів області виготовляє для зацікавлених осіб чоловічої статі призовного віку необхідні пакети документів про нібито наявність у останніх стійких розладів здоров`я, які є підставою для отримання інвалідності (формує т.зв. «медичні картки» з історією хвороби, фіктивні матеріали щодо нібито перебування на стаціонарному лікуванні, направлення на проходження МСЕК тощо). При цьому особи на яким виготовляється підроблена документація медичні заклади не відвідують та отримуючи замовлений пакет підробленої медичної документації розраховуються з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
До зазначеної вище протиправної діяльності ОСОБА_6 залучила лікаря-хірурга КНП «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошову винагороду вносить фіктивні відомості в медичні інформаційні системи МОЗ України та видає ОСОБА_6 для «фіктивних» пацієнтів пакети документів про нібито перебування останніх на стаціонарному лікуванні у зв?язку із наявністю в них стійких розладів здоров?я. Вказані документи містять недостовірні відомості про неіснуючі діагнози, надані медичні послуги тощо.
16.07.2024 в період часу з 12 год 52 хв до 13 год 52 хв на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було проведено обшук службового кабінету КНП «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:
1. Мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , всередині із сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №ICR 0107478.
2. Посадову інструкцію лікаря-хірурга ОСОБА_4 на 6 арк., яку поміщено до сейф-пакету №WAR 1942821;
В ході розслідування провадження встановлено, що за допомогою згаданого мобільного телефону ОСОБА_4 здійснював спілкування із іншими особами, причетними до вчинення злочину, тому в останніх можуть міститись відомості, щодо обставин вчинення злочинів, у зв`язку із чим виникає необхідність у їх детальному дослідженні та проведенні відповідних комп`ютерно-технічних експертиз, з подальшим оглядом інформації, яка міститься у вказаних мобільних телефонах.
Прокурор просить накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження його як речового доказу.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вилучене майно відповідає тому, дозвіл на відшукання якого наданий в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
А тому клопотання про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.
Зокрема, посадова інструкція та мобільний телефон мають значення для кримінального провадження, містять відомості необхідні для доказування оформлення медичних документів щодо повноважень лікаря ОСОБА_4 , а телефон потребує дослідження та належної фіксації відомостей , що є у його пам`яті щодо комунікації причетних до оформлення медичних документів ОСОБА_7 осіб для безперешкодного його виїзду за кордон.
Отже, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження інформації на телефоні.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
- Мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , всередині із сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №ICR 0107478.
- Посадову інструкцію лікаря-хірурга ОСОБА_4 на 6 арк., яку поміщено до сейф-пакету №WAR 1942821.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя