Справа № 346/6405/23
Провадження № 1-кп/346/322/24
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

08 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022 року за № 00026, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.192 КК України,

ВСТАНОВИВ:

прокурор, думку якого підтримали інші учасники процесу, просить призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Крім того, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах приватного виробничо-комерційного підприємства «Житлобуд», 11.03.2024 року звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна. В цьому клопотанні вказано, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2022 року, постановленою у справі № 344/16071/22, накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 080, власником якої є приватне виробничо-комерційне підприємство «Житлобуд», .

Однак, 11.05.2023 року Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/987/22 за позовом Міністерства оборони України до приватного виробничо-комерційного підприємства "Житлобуд" про зобов?язання передати за актами приймання - передачі у стані, визначеному розділом 2 Договору № 503/33/463/ПЖ від 07.12.2021 року, квартири АДРЕСА_2 , 3, 5, 6, 10, 11, 14, 18, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 28, що за адресою: АДРЕСА_3 , з ключами від квартир та технічною документацією до них, зобов?язання відповідно до п. 5.3. цього Договору за власний рахунок, спільно з уповноваженими представниками Міністерства оборони України вчинити дії, спрямовані на оформлення права власності на дані квартири за Державою Україна в особі Міністерства оборони України, та стягнення неустойки за порушення строків виконання даного Договору в загальній сумі 1 107 999, 04 грн., ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. Зокрема, зобов?язано приватне виробничо-комерційне підприємство "Житлобуд" передати за актами та зареєструвати за Державою Україна в особі Міністерства оборони України квартири АДРЕСА_2 , 6, 10, 14, 27 за вказаного адресою, сплатити на користь позивача вище вказаний загальний розмір неустойки та судові витрати.

12.02.2024 року між приватним виробничо-комерційним підприємством «Житлобуд» та Міністерством оборони України у процесі виконання вищевказаного рішення суду укладено мирову угоду, яку затверджено ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.02.2024 року у встановленому ГПК України порядку. Серед іншим умов, мирова угода містить домовленість вказаних сторін про передачу Міністерству оборони України в рахунок штрафних санкцій квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 080, власником якої є приватне виробничо-комерційне підприємство «Житлобуд». Отже, оскільки квартира АДРЕСА_4 передається у власність Міністерства оборони України в межах господарських правовідносин за вище зазначеним договором № 503/33/590/ПЖ, то потреба в арешті як засобі збереження від відчуження цього майна як речового доказу відпала. Враховуючи вищенаведене, та забезпечення можливості виконання вказаної ухвали Господарського суду Івано-Франківської області в частині передання зазначеної квартири АДРЕСА_4 у власність Держави Україна в особі Міністерства оборони України заявник просить скасувати накладений на цю квартиру арешт.

Інші учасники не заперечили щодо задоволення вказаного клопотання про скасуваня арешту на майно. Захисник при цьому також звернула увагу, що санкція ч.2 ст.192 КК України не передбачає конфіскації майна, а цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Суд, заслухавши учасників підготовчого судового засідання, вивчивши клопотання та додатки до нього, матеріали судового провадження, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Коломийському міськрайонному суду Івано - Франківської області.

Відсутні підстави для закриття провадження, передбачені пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що слід призначити судовий розгляд даного кримінального провадження на підставі обвинувального акта відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.314 КПК України з вирішенням питань щодо складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

З урахуванням думки учасників та вимог КПК України судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Щодо вирішення клопотання про скасування арешту майна, то суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 цього Кодексу арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За вимогами ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частинами 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, ст.1 Першого протоколу до вкзаної Конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Згідно із абз. 2 ч.1ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2022 року накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна:080, власником якої є приватне виробничо-комерційне підприємство «Житлобуд», .

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що вказана квартира АДРЕСА_4 передається у власність Міністерства оборони України в межах господарських правовідносин за вище вказаним договором № 503/33/590/ПЖ, то потреба в арешті даного майна як засобі збереження від відчуження цього речового доказу відпала.

Крім того, суд враховує, що арешт майна триває протягом тривалого часу, суду не надано доказів існування підстав для проведення будь-яких додаткових досліджень або дій, пов`язаних з арештованим майном. Тому подальший арешт майна як ступінь втручання у права і свободи заявника не виправдовує потреби кримінального провадження, відтак, потреба в його подальшому застосуванні відпала, у зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.174, 314-316,372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022 року за № 00026, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, на 23.04.2024 року о 16:10 год. у приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області одноособово суддею у відкритому судовому засіданні.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2022 року у справі № 344/16071/22 (провадження 1-кс/344/5408/22) на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 080, власником якої є приватне виробничо-комерційне підприємство «Житлобуд», .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1