Справа № 591/5404/23
Провадження № 1-кс/591/1552/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Сумській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана скарга, в якій зазначено, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за №0000018 від 01.03.2023 за ч. 3 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження за ухвалою слідчого судді 12.10.2023 проведено обшук домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та вилучено їх мобільні телефони, проте ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 23.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення на це майно арешту. Однак, слідчий не повернув майно у спосіб, в якій воно було вилучено.

У зв`язку з цим просив зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно, а саме мобільні телефони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в спосіб, в який їх було вилучено, а саме за місцем проживання власників майна в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні скаржник та володілець майна вимоги скарги підтримали.

Слідчий в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином, що не перешкоджає проведенню розгляду скарги.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали, додані до скарги, доходжу таких висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження 0000018 від 01.03.2023 за ч. 3 ст. 190 КК України та ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 13.09.2023 був наданий дозвіл на проведення обшуку домоволодіння Саєнків.

Не спростовано, що в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно (мобільні телефони) слідчим суддею було відмовлено.

Відповідно до положень ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України майно має статус тимчасово вилученого до вирішення питання про його арешт або повернення.

При цьому, як встановлено п.3 ч.1 ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучено у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст. 173 КПК України.

Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч.1 ст. 100 КПК України).

Тобто, обмеження права власності можливе лише на підставі рішення суду.

В матеріалах справи відсутні відомості про наявність рішення суду про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку домоволодіння Саєнків, у зв`язку з чим скарга в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки продовження зберігання слідчим вилученого під час обшуку майна без ухвали слідчого судді суперечить вимогам ст. 170 КПК України щодо мети такого зберігання.

Стосовно іншої вимоги про повернення майна за місцем мешкання Саєнків в м.Ромни, куди слідчий має прибути та повернути майно, то слід зазначити, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Жодною нормою КПК не перебачено обов`язку слідчого повернути тимчасово вилучене майно у спосіб, в який воно було вилучено.

Аналізуючи положення ч. 1 ст. 26 КПК України, під диспозитивністю розуміється правове положення, згідно з яким сторонам кримінального провадження надається і забезпечується можливість вільно в межах, встановлених кримінальним процесуальним законом, обирати способи здійснення своїх матеріальних і процесуальних прав і використовувати на власний розсуд передбачені законом публічні засоби їхнього захисту, а також активно впливати на хід і результати кримінального провадження.

Непереконливим у зв`язку з цим є обґрунтування скаржника щодо повернення майна слідчим у спосіб, в який його було вилучено, оскільки у володільців майна є право на повернення тимчасово вилученого майно, і цим правом вони можуть розпорядитися на власний розсуд (в тому числі і через представника). В свою чергу таке право кореспондується з обов`язком слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 26, 100, 167-169, 171, 303-309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП в Сумській області ОСОБА_6 негайно повернути тимчасово вилучене майно, а саме мобільні телефони Iphone 14 Pro Max, серійний номер НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 ; та phone 13 Pro Max, серійний номер НОМЕР_5 з сім-карткою НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_4 .

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1