У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_6 про зобов`язання Миколаївський ПТПІ звільнити затриманого ОСОБА_5 , як такого, що утримується без належної правової підстави.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2024 року у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про зобов`язання Миколаївського ПТПІ звільнити затриманого ОСОБА_5 , як такого, що утримується без належної правової підстави відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_6 зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним, з огляду на наступне.

Апелянт вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що вимоги його скарги виходять за межі повноважень слідчого судді, оскільки вимогами ч. 2 ст. 206 КПК України, передбачено якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

На думку апелянта, положення ч. 2 ст. 206 КПК України, спрямовані на забезпечення гарантій, визначених ч. 1 ст. 29 Конституції України, не обмежуються відносинами, що випливають лише з норм КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» та поширюються на всі відносини пов`язані з незаконним позбавленням свободи.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

25.03.2024 р. адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду про зобов`язання Миколаївського ПТПІ звільнити затриманого ОСОБА_5 , як такого, що утримується без належної правової підстави.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що вимоги скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України, тоді як дані правовідносини регулюються ч. 18 ст. 289 КАС України, згідно якої на час розгляду судом першої та апеляційної інстанцій справи по суті позовних вимог і до набрання рішенням суду законної сили, іноземець або особа без громадянства утримується у спеціально обладнаному для таких цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, органу Служби безпеки України, який її затримав, або у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні

На адресу Миколаївського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_6 про розгляд його апеляційної скарги за його відсутності, інші, належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду справи, учасники судового провадження не з`явились, тому розгляд апеляційної скарги здійснюється за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до вимог, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання, як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Як вбачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернуся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням, в порядку ст. 206 КПК України, в якому просив звільнити ОСОБА_5 незаконно утримуваного в ОСОБА_7 пункті тимчасового перебування іноземців.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Зі змісту скарги не вбачається, що відносно ОСОБА_5 здійснюється кримінальне провадження чи особа тримається під вартою в установі, перелік яких, передбачений положеннями ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», крім того адвокатом не оскаржується рішення, дії чи бездіяльність органу поліції, а тому вимоги скарги (клопотання) виходять за межі повноважень слідчого судді, відповідно до вимог КПК України.

Виходячи з обставин скарги та вказаних правових норм, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 затримано, як особу без громадянства та на підставі рішення Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 13.03.2024 р. поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, а твердження адвоката ОСОБА_6 про незаконне позбавлення ОСОБА_5 свободи не відповідає дійсності, є явно надуманим та таким, що перешкоджає відповідним компетентним органам здійснювати свої повноваження стосовно осіб іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Слід зауважити, що питання законності утримання ОСОБА_5 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, може бути оскаржено відповідно до вимог ст. 289 КАС України.

За наведеного, рішення слідчого судді про відмову у відкриті провадження, на підставі п. 4 ст. 304 КПК України, є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 про зобов`язання Миколаївський ПТПІ звільнити затриманого ОСОБА_5 , як такого, що утримується без належної правової підстави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3