Справа № 404/4944/24
Номер провадження 1-кп/404/246/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання у м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000413 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2024 року близько 11:40 год. ОСОБА_3 перебував на вул. Соборній в м. Кропивницькому, де на землі побачив поліетиленове пакування з-під серветок, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору. За зовнішніми ознаками порошкоподібної речовини ОСОБА_3 зрозумів, що вона являється наркотичним засобом метадон та в цей момент у нього виник умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 діючи умисно та цілеспрямовано, в порушення вимог Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними №62/95 ВР від 15.02.1995, забрав вищевказане поліетиленове пакування з-під серветок, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яке поклав до нагрудної сумки, яку мав при собі, де залишив зберігати до моменту вилучення працівниками поліції, тим самим вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

В подальшому, 08.05.2024 року близько 11:56год. біля будинку №7 по вул. Соборній в м. Кропивницькому працівниками поліції зупинено ОСОБА_3 у якого, в нагрудній сумці, виявлено поліетиленове пакування з-під серветок всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-24/6498-НЗПРАП від 30.05.2024, містить наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено. Маса метадону, в наданій на дослідження речовині, становить 0,1007 грама, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і на даний час проходить курс лікування від наркоманії.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок під час проходження лікування, що свідчить про те, що він не має наміру лікуватися, а знову вчиняє нові злочини. Тому лікування вважає способом уникнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений підтримав думку захисника та просив задовольнити клопотання.

Статтею 285 КПК України передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч.2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності в такому разі є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним у контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію в такої особи може бути встановлено вперше.

Суд не має сумніву, що ОСОБА_3 добровільно самостійно звернувся до лікаря-нарколога.

Як вбачається з довідки від 31.05.2023 року КНП «Кіровоградський обласний фтизопульмонологічний медичний центр Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні на замісній підтримувальній терапії з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». На даний час обвинувачений під клінічним наглядом на замісному підтримувальному режимі по теперішній час.

Зазначене у сукупності свідчить про добровільність проходження обвинуваченим лікування і необхідність у цьому лікуванні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

З роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 24 зазначеної Постанови, за змістом норм, передбачених ч. 4 ст. 307 та ч. 4 ст. 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Оскільки у судовому засіданні встановлено факт добровільного звернення обвинуваченого до лікувального закладу і проходження лікування, обвинувачений визнав себе винуватим в повному обсязі та розкаявся у скоєному, згоден на закриття провадження за вказаних підстав, суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, а провадження відносно нього підлягає закриттю.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відтак, на підставі приписів глави 8 КПК України, з урахуванням висновку щодо застосування норми права, який висвітлено у вищезазначеній постанові, процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 314, 372 КПК України, ч.4 ст.309 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а кримінальне провадження №0000413 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2271 грн.84 грн.

Речовий доказ: наркотичний засіб - знищити; диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1