Справа № 309/4250/22
Провадження № 1-кс/309/425/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000399 від 23.09.2022 р. щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Підозрюваний ОСОБА_7 доставлений в судове засідання 03.06.2024 року о 10 год. 00 хв.

В обґрунтування клопотання зазначено те, що 22.09.2022 р., приблизно о 20:00 год., водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Фольцваген Пасат Б6» н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд на дорогу з лівого узбіччя біля магазину «Антоніо» в с. Горінчево Хустського району, в напрямку смт. Міжгір`я, не надав перевагу в русі водію ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки «БМВ» 5 серії з номерним знаком НОМЕР_2 , що рухався в напрямку смт. Міжгір`я Хустського району. В свою чергу водій ОСОБА_4 , здійснив різкий маневр обгону автомобіля під керуванням водія ОСОБА_8 , та перекрив рух останньому, зупинивши свій автомобіль перед ним. Після зупинки автомобілів, ОСОБА_4 спочатку підійшов до водія ОСОБА_9 , та в усній формі висловив претензії, щодо виїзду останнього на головну дорогу з порушенням правил дорожнього руху, після чого повернувся до свого автомобіля, із заднього сидіння лівої сторони салону дістав предмет, схожий на мисливську рушницю, після чого направився до ОСОБА_8 , де умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, демонструючи зброю, направив її в сторону останнього, який сприйняв дану погрозу як реальну загрозу своєму життю та здоровою, а тому, з метою уникнення конфлікту, розвернув свій автомобіль та поїхав в напрямку м. Хуст.

В подальшому, 22.09.2022 р., приблизно 23:40 год., у ході реагування на звернення до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , за фактом про погрозу з боку ОСОБА_11 , старшим оперуповноваженим Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_12 та оперуповноваженим Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_13 було виявлено автомобіль ОСОБА_11 , марки «BMW» н.з. НОМЕР_3 , який знаходився неподалік лісопильні в с. Сюрюк Хустського району. В той час біля автомобіля знаходився ОСОБА_4 , який на прохання підійти до автомобіля відмовлявся. При наближені до нього ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, та які під`їхали на службовому автомобілі марки «Рено Дастер» номерний знак НОМЕР_4 , були у форменому одязі, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи у складі слідчо-оперативної групи Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_11 умисно, з метою посягання на життя працівників правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність свого діяння та усвідомлюючи, що особи, які намагались його затримати є працівниками правоохоронного органу, перебувають при виконанні своїх службових обов`язків, кинув в останніх гранату невідомого зразка.

Внаслідок вибуху гранати поліцейські ОСОБА_12 та ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, у невстановлених осіб, невстановлений час, місці та спосіб придбав 18 набоїв, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, а також те, що дані предмети відносяться до бойових припасів, обіг яких заборонено законом, без передбаченого дозволу, на вчинення відповідних дій з боєприпасами, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 переніс при собі до місця свого постійного проживання в будинку АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 07 год. 22 хв. 12.05.2022 р.

В подальшому, 12.05.2022 о 07:22 год., працівниками Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, під час проведення санкціонованого обшуку в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_11 , у кімнаті за холодильником було виявлено та вилучено 18 патронів, що згідно висновку судово-балістичної експертизи № СЕ-19/107-22/4019-БЛ від 18.05.2022 р. є боєприпасами - бойовими пістолетними патронами центрального бою, калібру 9х18мм., призначені для стрільби із відповідної зброї калібру 9х18 мм., які ОСОБА_11 зберігав без передбаченого на те законом дозволом.

За сукупністю ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 129 КК України, тобто погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози та ст. 348 КК України, тобто посягання на життя працівника правоохоронного органу, кваліфікуючими ознаками якого є замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне поводження із бойовими припасами, тобто зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Частиною 1 статті 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

22.09.2022 р., починаючи з 23:40 годин, проводяться заходи передбачені ч. 2 ст. 207 КПК України, а саме здійснюється безперервне переслідування ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочинів.

23.09.2022 р. у відповідності до ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 129 та ст. 348 КК України, яка 23.09.2022 було вручена його батькові ОСОБА_15

06.10.2022, у відповідності до ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, яка 06.10.2022 р. було вручена його батькові ОСОБА_15

26.09.2022 р. слідчим суддею Хустського районного суду, винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.10.2022 р. досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, а підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

04.11.2022 р. слідчим суддею Хустського районного суду, винесено ухвалу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ст. 348 та ч.1 ст.263 КК України, підтверджують зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: покази потерпілих, свідків, проведеними оглядами, судовими експертизами та протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками.

01.06.2024 року о 14:20 год. в АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 04.11.2022 р. було затримано підозрюваного ОСОБА_4 , про що складено протокол затримання.

Беручи до уваги те, що вина ОСОБА_4 , у вчинені вказаних кримінальних правопорушень повністю доведена, ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину та відповідальність за вчинення якого, згідно ст. 348 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що згідно ч. 5 ст.184 КПК України виключає можливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ОСОБА_4 , після вчинення особливо тяжкого злочину покинув місце свого проживання, переховувався від органів досудового розслідування за межами України, чим і намагається перешкоджати кримінальному провадженню, що у відповідності ст. 177 КПК України є реальними підставами застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, з підстав наведених в ньому, та просить його задовольнити з метою подальшого забезпечення можливості розслідування даного злочину та для запобігання ризиків, які наведені слідчим, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, з`ясувавши думку прокурора, та заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , приходжу до наступних висновків.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим у даному клопотанні подано докази вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ст. 348 та ч.1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ст. 348 та ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: показами потерпілих, свідків, проведеними оглядами, судовими експертизами та протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , оцінивши в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених ним злочинів, слідчий суддя вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184,193,194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_16 , погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000399 від 23.09.2022 р. щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 30 липня 2024 року включно, без визначення застави.

Початок строку тримання під вартою рахувати з дня його затримання 01 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1