Справа № 183/673/20
№ 1-кп/183/249/24

У Х В А Л А
14 травня 2024 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шемаха, Азербайджанської РСР, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, який має на утримання трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-29.10.2003 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі;
-08.12.2004 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2003, до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
-11.01.2008 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
-18.06.2008 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
-25.12.2009 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
-21.03.2014 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України;
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що у неустановлений в ході досудового розслідування час та неустановленому місці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , проїжджали на автомобілі «Lexus GX 470» реєстраційний номер НОМЕР_1 , право керування яким має ОСОБА_6 , поблизу приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Козинця, будинок 81, та у цей час у останніх раптово виник умисел на незаконне проникнення до вказаного приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський», який розташований за вказаною вище адресою, тобто, останні вступили у злочинну змову, спрямовану на незаконне проникнення до іншого володіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння, 11 липня 2019 року, приблизно о 02 годині 25 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , на автомобілі «Lexus GX 470» реєстраційний номер НОМЕР_1 під`їхали до приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 залишився поблизу автомобіля, з метою, що у випадку, якщо їх дії стануть явними для оточуючих, подати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 голосовий сигнал, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в свою чергу, за допомогою драбини піднялися на другий поверх вищевказаного приміщення, де шляхом пошкодження металевим предметом, проникли у вікно приміщення, та керуючись єдиним умислом, направленим на незаконне проникнення до іншого володіння, незаконно проникли у кабінет бухгалтерії Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський», який розташований у зазначеному вище приміщенні.
Однак у цей момент дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 побачив охоронець ОСОБА_8 , який, розуміючи їх злочинні наміри, намагався затримати останніх та вжити заходів щодо недопущення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський».
Після того, як свідок ОСОБА_8 почав кликати на допомогу, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 незаконно проникли до іншого володіння, порушивши право на недоторканість житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння, вчиненого групою осіб.
14 травня 2024 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
Представник потерпілої юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності
Розглянувши клопотання, заслухавши учасників справи, суд приходить до нижченаведеного.
Як зазначалося вище, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння, вчиненого групою осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
На час події кримінального правопорушення чинними були положення ст. 12 КК України в редакції Законів № 4025-VI від 15.11.2011 та № 1183- VII від 08.08.2014, у відповідності до редакції зазначеної статті КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, чинній на час події кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення (11.07.2019 р.) до дня звернення з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності (14.05.2024 р.) минуло 4 (чотири) роки.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності
Крім того, з урахуванням невизнання обвинуваченими своєї вини, відповідно до ст. 285 КПК України, ОСОБА_3 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений надав свою згоду саме на розгляд клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Тобто суд, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд першої інстанції своєю ухвалою, а не вироком, закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, в тому числі у разі встановлення підстав, передбачених ст. 49 КК України.
Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання обвинуваченим и вини є правом, а не обов`язком, а тому невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинувачених на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, чинним законодавством не передбачено.
Відповідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.
Враховуючи наведене, ОСОБА_3 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, належить звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження у справі закрити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12. 44, 49 КК України,п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 350, 372 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 10-00 годині 15 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1