Справа № 761/7480/24
Провадження № 1-кс/761/5313/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023, в межах кримінального провадження №0000008 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023, в межах кримінального провадження №0000008 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України, в якому адвокат просить скасувати арешт на майно, вилучене 25.04.2023 під час проведення обшуку торгівельного павільйону, який використовує ФОП ОСОБА_5 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним підрозділом детективів БЕБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000008 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

В рамках даного провадження слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова 05.10.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене 25.04.2023 під час проведення обшуку торгівельного павільйону, який використовує ФОП ОСОБА_5 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, адвокат вважає таку ухвалу необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, жодній особі у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру жодній особі не вручалось, цивільного позову не заявлено, а тому є неможливим і накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, орган досудового розслідування вже звертався до суду з клопотанням про арешт цього ж майна. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2023 відмовлено у накладенні арешті на майно, оскільки слідчим не доведено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано до суду з пропуском строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, з поважних причин.

Незважаючи на те, що у цьому кримінальному провадженні вже вирішувалось питання щодо накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_5 , яке вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова, було задоволено клопотання органу досудового розслідування про арешт майна з тих же самих підстав, які були ним наведені в попередньому клопотанні та яким раніше вже була надана оцінка слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна.

При цьому, в апеляційному порядку ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2022 про відмову в арешті майна прокурором оскаржена не була, що свідчить про не логічність і не послідовність дій сторони обвинувачення стосовно цілей і завдань розслідування цього кримінального провадження.

Таким чином, у порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий суддя Личаківського районного суду, не взявши до уваги той факт, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно особі у якої його було вилучено, наклала арешт на належне ФОП ОСОБА_5 майно.

Адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду поданого ним клопотання, не з`явився. Жодних клопотань, у тому числі про відкладення, на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що для розгляду вказаного клопотання нормами КПК України встановлені стислі строки, а заявник повідомлений про судовий розгляд завчасно та належним чином, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності адвоката ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 з підстав того, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Так, підтвердив, що клопотання підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки підслідність даного провадження визначена за БЕБ України. Зазначив, що у кримінальному провадженні №0000008 від 06.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Просив долучити вказану ухвалу та протоколи обшуку від 25.04.2023, якими підтверджується перелік вилученого майна. Постановою детектива від 27.04.2023 вилучені речі визнані речовими доказами. У подальшому, 05.10.2023 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова накладено арешт на вилучене у ході проведення обшуку майно, яка стороною захисту оскаржувалася в апеляційному порядку. Рішенням Львівського апеляційного суду від 09.11.2023 ухвала про арешт майна від 05.10.2023 залишена в силі. Також просив долучити копії висновків експертів на підтвердження факту проведення в рамках даного провадження експертиз, якими встановлено, що вилучена у ході обшуку алкогольна продукція є такою, що вилучена з обігу, а тому, повернути її власнику неможливо.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також долучені прокурором у судовому засіданні документи, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 , Головним підрозділом детективів БЕБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000008 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 надано дозвіл на проведення обшуку торгівельного павільйону, який використовує ФОП ОСОБА_5 за місцем реалізації ТОВ «Аркор-Інвест» алкогольної продукції, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 .

Так, 25.04.2023 у ході проведеного обшуку було виявлено та вилучено алкогольну продукцію, перелік якої зазначений у долученому прокурором протоколі обшуку.

У подальшому, постановою детектива Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_7 від 27.04.2023 вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000008 від 06.02.2023 року.

У свою чергу, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023 на вилучене 25.04.2023 у ході проведення обшуку майно накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09.11.2023 вищезазначена ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про арешт майна залишена без змін.

Так, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, у відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023 мотивована тим, що майно, виявлене та вилучене 25.04.2023 у ході проведення обшуку торгівельного павільйону, який використовує ФОП ОСОБА_5 за місцем реалізації ТОВ «Аркор-Інвест» алкогольної продукції, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, накладення арешту необхідне з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

У свою чергу, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, так, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Із долученої прокурором ОСОБА_3 ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 вбачається, що вилучення вказаних у клопотанні адвоката ОСОБА_4 речей було прямо передбачено ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку. Такого висновку дійшов і Львівський апеляційний суд у своїй ухвалі від 09.11.2023, постановленій за результатами апеляційного перегляду ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023 про арешт майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що така квартира, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, адвокат ОСОБА_4 фактично порушує перед слідчим суддею питання щодо законності та дотримання процедури постановлення ухвали слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023 року. Однак, слідчий суддя не надає оцінку законності постановлених рішень, оскільки такі повноваження є прерогативою суду апеляційної інстанції. Разом з тим, у судовому засіданні прокурором надано документи на підтвердження того, що таке рішення вже було предметом розгляду у суді апеляційної інстанції, і ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023 залишена в силі.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження №0000008 від 06.02.2023 не завершено, згідно з наданими у судовому засіданні прокурором висновками експертів вилучене майно не може бути повернуте власнику, оскільки вилучене з обігу, а клопотання адвоката ОСОБА_4 та додані до нього матеріали не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023 та Львівського апеляційного суду від 09.11.2023, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ФОП ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023, в межах кримінального провадження №0000008 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2023, в межах кримінального провадження №0000008 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 15 квітня 2024 року о 10 год. 35 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1