Справа № 576/1573/24
Провадження № 1-кс/576/425/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року місто Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

встановив:

17.07.2024 р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 у якому він просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 17.06.2024 р. арешт на автомобіль ЗИЛ-131 1988 року виготовлення, в причепі якого розміщено лісопродукцію деревини породи «Сосна» в кількості 32 шт. Клопотання мотивоване тим, що слідчим органам було достатньо часу на проведення всіх слідчих дій, а автомобіль зберігається у поліції незахищеним від природних явищ, що призводить до втрати його вартості.

Володілець майна до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У клопотанні заявив про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор і слідчий до суду не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою слідчого судді від 17.06.2024 р. у рамках судового контролю під час розслідування кримінального провадження № 0000335 було накладено арешт на автомобіль ЗИЛ-131 1988 року виготовлення, належний ОСОБА_3 , в причепі якого розміщена лісопродукція - деревина породи «Сосна» в кількості 32 шт.

У своїй ухвалі слідчий суддя констатував, що є достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вилучене слідчим майно може бути безпосередньо пов`язане із цим, то вказане майно може бути предметом та знаряддям кримінального правопорушення та мати силу речового доказу, а тому накладення на нього арешту в рамках цього кримінального провадження, і саме на цій початковій стадії, є необхідним для з`ясування усіх обставин справи і запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що судовим рішенням від 17.06.2024 р., на підставі вимог ст.ст. 98, 170 КПК України, на майно заявника було накладено арешт. Підстави накладення арешту, як слідує із матеріалів справи, не оскаржувались заявником.

Отже арешт на майно було накладено у відповідності до законодавства та обґрунтовано.

Також з матеріалів справи слідує, що майно, на яке накладено арешт, може бути пов`язане із кримінальним правопорушенням, факт якого ще розслідується.

Накладення арешту на майно було націлене не на позбавлення заявника його майна, а виключно на те, тільки щоб тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном.

На даний час, слідчий суддя не може констатувати, що розслідування триває так довго і сторона обвинувачення не вживає швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування вилучене майно після закінчення відповідних розслідувань.

Тому цей захід явно слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності потребам досудового розслідування.

Таким чином, уважно розглянувши твердження заявника в світлі всіх наявних матеріалів та настільки, наскільки вони охоплювались його компетенцією, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1