Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000144 щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2023 ОСОБА_10 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить вирок суду змінити і на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, про перебування ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання, яке вважає надмірно суворим, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Фактичні обставини вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюються, крім керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на допущені, як на думку захисника, порушення під час відібрання зразків крові обвинуваченого та порядок медичного освідування. Захисник наполягає на тому, що висновки суду в цій частині ґрунтуються на недопустимих доказах, зокрема, даних у листі Комунального некомерційного підприємства "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області № 789 від 19.02.2021, копії медичної карти стаціонарного хворого, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у зв`язку з чим суд безпідставно врахував як обставину, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Посилаючись на п.22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, захисник зауважує, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Що стосується призначеного покарання, то поза увагою суду залишилась позитивна характеристика його підзахисного з місця попереднього навчання, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, відсутність скарг за місцем проживання, тощо, а також висновок органу пробації, у відповідності з яким виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства. Крім того, суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання, якими є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а висновки про неможливість застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, підґрунтям яких є тяжкість та ступінь суспільної небезпеки злочину, не узгоджуються з усталеною правовою позицією, відповідно до якої врахування тих чинників, які охоплюються об`єктивною стороною злочину, для посилення кримінальної відповідальності поза зв`язком з іншими конкретними обставинами справи й даними про особу винного, не ґрунтується на принципі індивідуалізації, що передбачає диференційований підхід як обов`язкову умову справедливості кримінальної відповідальності. Дорожньо-транспортна пригода відбулась 6 лютого 2021 року до внесення змін у ст.75 КК України, які виключають звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже, звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням в умовах контролю за його поведінкою буде вважатись співрозмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Стверджує і про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які виразились у розгляді кримінального провадження незаконним складом суду, оскільки всупереч вимогам ст.18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , який на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, здійснювалось суддями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не мали стажу роботи суддями не менше 10 років, що, на переконання захисника, вплинуло на законність вироку в частині призначеного покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 викладає апеляційні вимоги та їх обґрунтування, аналогічні тим, що містить апеляційна скарга захисника.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги і просили її задовольнити; доводи потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх представника ОСОБА_8 та прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, у визначених судом апеляційної інстанції межах; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що їх належить задовольнити частково, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_10 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_13 , за наступних обставин.

6 лютого 2021 року близько 22 години 40 хвилин неповнолітній ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем "Honda Accord" д/н НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Київської поблизу будинку № 155 в м. Бровари Київської області в напрямку м. Києва зі швидкістю 141,76 км/год. ± 5,67 км/год.

В цей же час автомобіль "Chevrolet Lacetti" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 зупинився на АДРЕСА_2 на червоний сигнал світлофорна з увімкненим покажчиком лівого повороту.

Під час руху водій ОСОБА_10 порушив вимоги п.п.12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, що виразилось у тому, що він не обрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, перевищив установлену в населеному пункті швидкість руху, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для руху, яку йому становив автомобіль "Chevrolet Lacetti" д/н НОМЕР_2 , не вжив заходів для зменшення швидкості та зупинки керованого ним автомобіля, внаслідок чого допустив з ним зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження - закриту травму грудної клітини та черева у вигляді переломів ребер з ушкодженнями внутрішніх органів та розвитком крововтрати, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких помер в кареті швидкої допомоги при його транспортуванні до Броварської центральної районної лікарні Київської області.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікував за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Ті обставини, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на перехресті вул. Київської та вул. Ярослава Мудрого у м. Бровари Київської області за участю технічно справного автомобіля "Chevrolet Lacetti" д/н НОМЕР_2 , який зупинився на червоний сигнал світлофора , за кермом якого знаходився ОСОБА_13 , та технічно справного автомобіля "Honda Accord" д/н НОМЕР_1 , який рухався по вул. Київській зі швидкістю 141,76 км/год. ± 5,67 км/год., за кермом якого знаходився ОСОБА_10 , характер, локалізація і ступінь тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, від яких він помер у кареті швидкої допомоги, підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - матері та дружини загиблого, свідка ОСОБА_14 , даними у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.02.2021 з додатками, висновку інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-21/7555-ІТ від 16.04.2021, висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-21/7554-ІТ від 15.04.2021, висновку судово-медичної експертизи № 07/89 від 05.04.2021, протоколі перегляду відеозапису від 18.02.2021, протоколі проведення слідчого експерименту від 08.04.2021 за участю ОСОБА_10 (т.3 а.с.4-7, 9-13, 17-18, 19, 31-33, 57-77, 98-104), і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Крім того, згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-21/16438-ІТ від 15.04.2021 за даних дорожніх умов, при заданому комплексі вихідних даних водій автомобіля "Honda Accord" повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху. В заданій дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість попередити зіткнення з автомобілем "Chevrolet Lacetti" полягала у виконанні водієм автомобіля "Honda Accord" вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. При виконанні вимог вказаного пункту Правил дорожнього руху водій автомобіля "Honda Accord" мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем "Chevrolet Lacetti", на що у нього не було перешкод технічного характеру. За даних дорожніх обставин при заданому комплексі вихідних даних з технічної точки зору в діях водія автомобіля "Honda Accord" вбачаються невідповідності у виконанні вимог п.п.12.1, 12.4 Правил дорожнього руху. Невідповідності у виконанні вимог п.12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.3 а.с.38-40).

Разом з тим, показанням обвинуваченого, який заперечив, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд у вироку дав належну оцінку і правильно не взяв їх до уваги, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів.

Комунальне некомерційне підприємство "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області листом № 789 від 19.02.2021 надало суду інформацію, відповідно до якої ОСОБА_10 6 лютого 2021 року о 22 годині 54 хвилини був доставлений з місця ДТП автомобілем екстреної медичної допомоги у супроводі працівників поліції. Медичним персоналом екстреної медичної допомоги був встановлений попередній діагноз: Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Підозра на алкогольне сп`яніння. Рвана рана лобної ділянки голови. У відділенні екстреної невідкладної спеціалізованої допомоги ОСОБА_10 був оглянутий лікарем-травматологом, лікарем-неврологом і був госпіталізований до неврологічного відділення. Оскільки хворий виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, що також підтверджується записами в супровідному листку виїзду бригади екстреної медичної допомоги, було проведено обстеження спеціальним технічним засобом для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі "Алконт 01 СУ", за результатом якого виявлено 1,5 проміле. Також було взято зразок крові та передано в клініко-діагностичну лабораторію для токсикологічного дослідження на вміст алкоголю, наркотичного засобу чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зразки крові протягом 90 днів зберігалися в лабораторії, але дослідження проведено не було, так як батьки хворого відмовилися оплатити дослідження, яке б уточнило результати приладу.

Медичний огляд ОСОБА_10 саме відповідно до вимог спільного наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" не проводився, так як працівник поліції не надав направлення, форма якого наведена в додатку № 1 до цієї Інструкції. Відповідно, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в лікарні не оформлялись.

Первинне медичне обстеження ОСОБА_10 , результати лабораторних досліджень та проведене лікування зафіксовані в його медичні карті стаціонарного хворого.

Технічний прилад "Алконт 01 СУ" був використаний відповідно до встановлених правил, сертифікований, пройшов перевірку (повірку). Прилад не роздруковує на папері результат обстеження (т.2 а.с.166-170).

До листа було долучено: копію титульного листа медичної карти стаціонарного хворого, в якій зазначено діагноз: Алкогольне сп`яніння, неуточнене; копію показників первинного обстеження, у відповідності з якими ОСОБА_10 є учасником ДТП, знаходився за кермом в стані сп`яніння (1,5 проміле), клінічний діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Алкогольне сп`яніння (1,5 проміле); копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки "Алконт 01 СУ".

Крім того, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що коли рухався по вул. Київській в м. Бровари, дав дорогу автомобілю "Honda Accord", який рухався дуже швидко, приблизно 100 км/год., і обганяв автомобілі в потоці. Через хвилину він під`їхав до світлофора на перехресті, де вже відбулась дорожньо-транспортна пригода. Автомобілі "Chevrolet Lacetti" і "Honda Accord" диміли. Він та інші водії діставати чоловіка з автомобіля "Chevrolet Lacetti", викликали швидку та поліцію. Водій автомобіля "Honda Accord" ходив на місці ДТП, його обличчя було в крові та запитував, чи живий інший водій. Від водія автомобіля "Honda Accord" було чути запах алкоголю і було видно, що він не тверезий, оскільки вів себе неадекватно і ледь тримався на ногах.

Відповідно до показань потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зі слів лікарів швидкої медичної допомоги їм стало відомо, що інший учасник ДТП, якого госпіталізували до Броварської районної лікарні, був у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Суд правильно вказав у вироку, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, не регулює питання доказування у кримінальному провадженні та не виключає можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння іншими доказами.

Копії документів із закладу охорони здоров`я були витребувані ухвалою суду за клопотанням захисника (т.2 а.с.74-75, 91-93). При цьому ніякі права та свободи людини як витребуванням інформації судом, так і оглядом ОСОБА_10 під час надання йому медичної допомоги та встановлення діагнозу лікарями не могли бути і не були порушені. Про наявність порушень під час допиту свідка сторона захисту також не вказує. А тому ці докази отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, і підстави для визнання їх недопустимими, відсутні.

Не спростовують висновки суду про перебування ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння і показання свідка ОСОБА_15 , що коли вона прибула на місце пригоди, там вже були дві карети швидкої, які від`їжджали і за якими вона поїхала в лікарню. В лікарні вона була весь час разом із ОСОБА_10 , і в її присутності ні працівники поліції, ні медичні працівники не використовували технічні засоби для встановлення у ОСОБА_10 стану алкогольного сп`яніння. Також свідок заперечила факт перебування ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний свідок є рідною тіткою обвинуваченого, а тому її показання можна розцінити як намагання пом`якшити ОСОБА_10 відповідальність, у той час як свідок ОСОБА_14 , показання якого повністю узгоджуються з даними у документах, до цих подій обвинуваченого не знав і є особою, яка абсолютно не зацікавлена в результатах розгляду справи.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, у тому числі факт перебування обвинуваченого в момент вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду кримінального провадження неодноразово змінювався склад суду. Так, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.04.2021 було визначено суддю ОСОБА_16 (т.1 а.с.16). Після звільнення судді ОСОБА_16 у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.09.2021 визначено суддю ОСОБА_17 (т.1 а.с.229). Після звільнення судді ОСОБА_17 у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.01.2022 визначено суддю ОСОБА_11 (т.2 а.с.63), після закінчення строку відрядження якого до Броварського міськрайонного суду Київської області відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.06.2023 визначено суддю ОСОБА_12 (т.3 а.с.127).

Згідно з ч.14 ст.31 КПК України кримінальне провадження щодо розгляду стосовно неповнолітньої особи обвинувального акта, клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності, застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, їх продовження, зміну чи припинення, а також кримінальне провадження в апеляційному чи касаційному порядку щодо перегляду прийнятих із зазначених питань судових рішень здійснюються суддею, уповноваженим згідно із Законом України "Про судоустрій і статус суддів" на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх.

Згідно з ч.ч.3-6 ст.18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у місцевих загальних судах та апеляційних судах діє спеціалізація суддів із здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Судді (суддя), уповноважені здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, обираються з числа суддів відповідного суду зборами суддів цього суду за пропозицією голови суду або за пропозицією будь-якого судді цього суду, якщо пропозиція голови суду не була підтримана, на строк не більше трьох років і можуть бути переобрані повторно.

Кількість суддів, уповноважених здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, визначається окремо для кожного суду зборами суддів цього суду.

Суддею, уповноваженим здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, може бути обрано суддю зі стажем роботи суддею не менше десяти років, досвідом здійснення кримінального провадження в суді і високими морально-діловими та професійними якостями. У разі відсутності в суді суддів з необхідним стажем роботи суддя, уповноважений здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, обирається з числа суддів, які мають найбільший стаж роботи на посаді судді.

Станом на 29.01.2022, тобто дату визначення судді ОСОБА_11 , а також на 20.06.2023 - дату визначення судді ОСОБА_12 в Броварському міськрайонному суді Київської області були відсутні судді зі стажем роботи суддею не менше десяти років зі спеціалізацією з розгляду кримінальних проваджень, що вбачається з відповіді заступника голови суду від 24.11.2023 та відповіді голови суду 21.12.2023 на запити адвоката ОСОБА_9 , а також копій рішень зборів суддів Броварського міськрайонного суду Київської області (т.4 а.с.12, 13-18, 19). Рішенням зборів суддів Броварського міськрайонного суду Київської області № 4 від 28.01.2022 суддя ОСОБА_11 був обраний суддею, уповноваженим здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, на строк з 28.01.2022 по 17.06.2022 (т.4 а.с.14). Рішенням зборів суддів Броварського міськрайонного суду Київської області № 10 від 13.06.2023 суддя ОСОБА_12 обраний суддею, уповноваженим здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, на строк з 13.06.2023 по 12.06.2024 (т.4 а.с.17).

Стосовно посилань захисника ОСОБА_9 на те, що судді ОСОБА_11 і ОСОБА_12 були обрані суддями, уповноваженими здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, коли їх стаж роботи суддями становив менше десяти років, у той час як у цьому суді були судді з відповідним стажем роботи, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

З відповіді голови суду на запит адвоката ОСОБА_9 вбачається, що дійсно, у 2023 році в суді були судді зі стажем роботи суддею не менше десяти років, проте це не свідчить про їх спеціалізацію з розгляду кримінальних проваджень (т.4 а.с.19).

Враховуючи те, що судді ОСОБА_11 і ОСОБА_12 були наділені відповідними повноваженнями, доводи в апеляційній скарзі про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виразилося в ухваленні вироку незаконним складом суду, необґрунтовані.

Не вбачає колегія суддів й інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд врахував ступінь тяжкості, обставини та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем навчання - ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, обставини, які обтяжують покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, непримирення обвинуваченого з потерпілими, невідшкодування понесених збитків на поховання ОСОБА_13 та пошкоджене авто, не вибачення на день винесення вироку перед потерпілими.

При цьому суд не погодився з висновком досудової доповіді органу пробації, згідно з яким виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і досягнення мети виправлення і ресоціалізації обвинуваченого можливе за умови застосування комплексної системи соціально-виховних заходів, і зі змісту вироку незрозуміло, чи врахував суд як обставину, яка пом`якшує покарання, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Згідно з ч.3 ст.67 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

За приписами цієї норми перелік обставин, які обтяжують покарання, визначений ч.1 ст.67 КК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

А тому, визнавши обставинами, які обтяжують ОСОБА_10 покарання, непримирення обвинуваченого з потерпілими, невідшкодування понесених збитків на поховання ОСОБА_13 та пошкоджене авто, не вибачення на день винесення вироку перед потерпілими, тобто обставини, які не передбачені ч.1 ст.67 КК України, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції дослідив додані стороною захисту документи, з яких вбачається, що на даний час ОСОБА_18 є студентом Державного університету інфраструктури та технологій, навчається на 3 курсі, позитивно характеризується, і що потерпілі звернулися до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "АРКС ЛАЙФ", в якій був застрахований автомобіль "Honda Accord", із заявою про виплату страхового відшкодування (т.4 а.с.1-11, 20-21).

Зважаючи на додаткові дані про особу обвинуваченого, які були відсутні в розпорядженні суду першої інстанції, необхідність виключення з вироку низки обставин, які обтяжують покарання і які були неправильно враховані судом, а також, що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 був неповнолітнім, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, колегія суддів вважає, що призначене йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років є надто суворим.

Відповідно до вимог з ст.409 КПК України підставами для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Тому відповідно до вимог ст.ст.408, 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставами для зміни вироку шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання як на обставини, які обтяжують покарання, непримирення обвинуваченого з потерпілими, невідшкодування понесених збитків на поховання ОСОБА_13 та пошкоджене авто, не вибачення на день винесення вироку перед потерпілими, та пом`якшення призначеного ОСОБА_10 основного покарання у виді позбавлення волі.

Суд першої інстанції невірно вказав у вироку про неможливість звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з огляду на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На ці обставини сторона захисту слушно вказує в апеляційних скаргах. На час вчинення кримінального правопорушення ст.75 КК України діяла в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, а вказане застереження стосовно неможливості застосування положень ст.75 КК України почало діяти з 17.03.2021 у зв`язку зі змінами, внесеними Законом № 1231-ІХ від 16.02.2021, який погіршує становище особи, а тому не має зворотної дії в часі.

Водночас, обставини, які передували вчиненню злочину, та подальша поведінка обвинуваченого, а саме, керування ОСОБА_10 автомобілем без дозволу його володільця, без отримання посвідчення водія, грубе умисне порушення елементарних вимог Правил дорожнього руху в частині недотримання режиму швидкості в населеному пункті, обставина, яка обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тобто відверте ігнорування вимог закону та байдуже ставлення до наслідків своїх дій, що обвинувачений намагається виправдати виключно своїм віком (крім стану сп`яніння), свідчать про відчуття ним безкарності. Враховуючи ці обставини, наслідки у виді смерті людини, які є невиправними, позицію потерпілих, які просили призначити найсуворіше покарання, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням.

Саме покарання у виді позбавлення волі, яке полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу на мінімальний строк, установлений у відповідній санкції, буде відповідати принципу невідворотності покарання, а також буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Оскільки суд апеляційної інстанції частково погодився з доводами в апеляційних скаргах про суворість призначеного покарання, апеляційні скарги задовольняються частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_10 змінити.

Пом`якшити ОСОБА_10 призначене за ч.2 ст.286 КК України покарання до позбавлення волі на строк 3 /три/ роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду як на обставини, які обтяжують покарання, непримирення обвинуваченого з потерпілими, невідшкодування понесених збитків на поховання ОСОБА_13 та пошкоджене авто, не вибачення на день винесення вироку перед потерпілими.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3