Справа №751/8111/23
Провадження №1-кп/751/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 р. місто Чернігів

колегія суддів Новозаводського районного суду міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про накладення грошового стягнення в кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ 01.02.2023 р. за № 0000022, на обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бориспіль, Київської області, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.15 ч.5 ст.361, ч.5 ст.361 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_8

захисник - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді в Новозаводському районному суді міста Чернігів перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359, ч.2 ст.15 ч.5 ст.361, ч.5 ст.361 КК України.

У зв`язку із неявкою 18.03.2024 р. в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд з власної ініціативи поставив на обговорення питання про накладення на нього грошового стягнення у зв`язку з невиконанням обов`язку прибути на виклик суду і не повідомленням поважності причин своєї неявки.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне застосувати заходи забезпечення кримінального провадження та накласти грошове стягнення на обвинуваченого ОСОБА_5 , позицію сторони захисту, які вважали причини неявки обвинуваченого поважними та просили не накладати грошове стягнення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Пунктом 1 ч.7 ст.42 КПК України на обвинуваченого покладений обов`язок прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

18.03.2024 р. обвинувачений ОСОБА_5 , будучи заздалегідь повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув та про причини неявки заздалегідь не повідомив, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст.138 КПК України поважною причиною неприбуття особи на виклик суду визнається, зокрема, тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Сторона захисту у своїх доводах в обґрунтування поважності причин неприбуття обвинуваченого 18.03.2024 р. у судове засідання покликається на звернення останнього до Чернігівської районної лікарні, наявність інфекційного захворювання та перебування на амбулаторному лікуванні у зв`язку з хворобою.

Колегія суддів звертає увагу, що поняття "тяжка хвороба" є ознакою, що не визначена у КПК України. Це такий фізичний стан особи, в якому вона перебуває тривалий час, внаслідок чого особа може бути неспроможною брати участь у судових засіданнях. При чому сама лише наявність хвороби не обов`язково має вплив на можливість прибувати на судові виклики.

Змагальність сторін, визначена ст.22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише в повідомленні суду своєї позиції та в її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.

Колегія суддів наголошує, що обставини на які посилається сторона захисту - наявність тяжкої хвороби або перебування в закладі охорони здоров`я без можливості його залишити, мають бути належним чином обґрунтовані та підтверджені відповідними доказами.

В даному випадку в обґрунтування поважності причин неявки обвинуваченого ОСОБА_5 у судове засідання захисник ОСОБА_7 надав суду скріншот з застосунку «ДІЯ» з якого вбачається створення 18.03.2024 р. медичного висновку про тимчасову непрацездатність обвинуваченого /захворювання або травма загального характеру/.

Кримінально-процесуальне законодавство встановлює одну обов`язкову умову для визнання поважною причиною неприбуття у разі перебування в закладі охорони здоров`я. Ця умова - неможливість тимчасово залишити цей заклад.

Тому, у разі перебування обвинуваченого на стаціонарному лікуванні, сторона захисту повинна довести той факт, що в нього існує об`єктивна неможливість тимчасово залишити заклад лікування, що також повинно бути підтверджено відповідною медичною документацією.

Натомість, з клопотання обвинуваченого, переданого його захисником суду лише 19.03.2024 р., вбачається, що останньому лікарем призначено амбулаторне лікування за місцем його проживання. Визначення лікарем амбулаторної форми лікування обвинуваченому дають обґрунтовані підстави про можливість останнього залишити як медичний заклад, так, відповідно, і місце проживання.

Отже, стверджуючи про амбулаторне лікування ОСОБА_5 і відповідно про неможливість прибути у судове засідання, сторона захисту не надала належних документів, які б свідчили про об`єктивну неможливість обвинуваченого брати участь у судовому засіданні 18.03.2024 р. і, відповідно, поважність причин неприбуття на судовий виклик.

Окрім того, враховуючи перебування обвинуваченого в Чернігівській ЦРЛ з 12 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. 18.03.2024 р., останній мав об`єктивну можливість самостійно прибути в судове засідання, яке було заплановано на 14 год. 30 хв. 18.03.2024 р., та, відповідно, заявити клопотання про відкладення розгляду справи безпосередньо в суді.

Аргументи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_5 медичного висновку про його тимчасову непрацездатність не є належним доказом обставини неможливості брати ним участі 18.03.2024 р. у судовому засіданні, а відповідно і поважності причин його неприбуття на судовий виклик.

Колегія суддів звертає увагу, що графік судових засідань завчасно визначається та узгоджується судом з учасниками. В конкретному випадку, обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до Чернігівської ЦРЛ в день судового засідання за дві години до його початку і така процесуальна поведінка обвинуваченого свідчить про можливе зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Вказаний висновок суду обґрунтований в т.ч. і попередніми нез`явленнями обвинувачених ОСОБА_5 (20.11.2023, 21.11.2023 р.) та ОСОБА_8 (06.10.2023 р.) в судові засідання з підстав звернень за медичною допомогою. В попередньо наданих ними документах в обґрунтування причин не з`явлення до суду також не містилось застережень щодо об`єктивної неможливості брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до ч.2 ст.28 КПК України забезпечення проведення судового провадження у розумні строки покладено на суд. Чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачені механізми, спрямовані на забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме - заходи забезпечення кримінального провадження (Розділ ІІ КПК України).

Частина 1 ст.283 КПК України гарантує право на розгляд обвинувачення в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. В конкретному випадку дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді з 22.09.2023 р. і не зважаючи на щільний графік призначення судових засідань, враховуючи відкладення судових засідань в т.ч. і з причин не з`явлення адвокатів обвинувачених, на даний момент судом ще не досліджено письмові докази сторони обвинувачення.

Згідно з ч.3 ст.146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

За приписами ч.1 ст.139 КПК України, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття на виклик суду на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статі 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 р. у розмірі 3028 гривень.

Враховуючи, що судом вперше констатована неповажність неприбуття обвинуваченого ОСОБА_5 в судове засідання 18.03.2024 р. та відповідне порушення покладеного на нього процесуального обов`язку, колегія суддів вважає, що для досягнення дієвості цього кримінального провадження, необхідно накласти на обвинуваченого грошове стягнення на рівні 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Накладення грошового стягнення буде спонукати обвинуваченого до виконання вимог закону та сприяти його належній процесуальній поведінці. Без накладання грошового стягнення в даному випадку неможливо спонукати обвинуваченого до належної процесуальної поведінки - явки на виклик суду.

Керуючись ст.ст.138,139,144,372,376 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за неявку без поважних причин у судове засідання, призначене на 18.03.2024 р., грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 грн.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.1 ст.147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______ ОСОБА_1 _______ ОСОБА_2 ________ ОСОБА_3