Номер провадження: 11-кп/813/641/24
Справа № 496/1009/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Біляївським районним судом Одеської області матеріали кримінального провадження №0000078 від 31.01.2023 року за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 29.03.2023 року, щодо:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в

с. Міняйлівка Саратського району, Одеської області, громадянин України, має неповну середню освіту, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі положень ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч.1 та п. 4 ч.3 ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 вироком суду не обирався.

Згідно з оскарженим вироком ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 року указом президента України №64/2022 введено на території України воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено на підставі указів Президента України ОСОБА_12 від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022.

16.10.2022 року неповнолітній ОСОБА_9 , приблизно о 01.00 годині, знаходячись біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з особами, обвинувальний акт відносно яких направлений до суду, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та мету обернення його на свою користь, переконавшись, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, перелізли через сітку рабицю, якою огороджений вказаний вище будинок, проникнув таким чином на територію вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_9 за попередньою змовою з особами, обвинувальний акт відносно яких направлений до суду, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись в таємності своїх дій, обрали предметом злочину глибинний насос марки «ВОДОЛЕЙ» БЦПЭ 05,80У* 220В-50 НОМЕР_1 з заводським номером НОМЕР_2 , який знаходився в колодязі з металевою кришкою. Після чого, особа, обвинувальний акт відносно якого направлено до суду, за допомогою ножиць по металу відкрив вказану кришку, дістав глибинний насос та спільно з іншою особою, обвинувальний акт відносно якого направлено до суду, та неповнолітнім ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду в розмірі 17 000 грн.

Крім того, 24.10.2022 року неповнолітній ОСОБА_9 , приблизно о 01.00 годин, знаходячись біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою з особами, обвинувальний акт відносно яких направлено до суду, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та мету обернення його на свою користь, переконавшись, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, перелізли через дерев`яну хвіртку, проникнув таким чином на територію вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_9 за попередньою змовою з особами, обвинувальний акт відносно яких направлено до суду, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись в таємності своїх дій, обрали предметом злочину глибинний насос марки «ВОДОЛЕЙ» БЦПЭ 1.6,40У* з заводським номером НОМЕР_3 , який знаходився в колодязі з металевою кришкою. Після чого, особа, обвинувальний акт відносно якого направлено до суду за допомогою ножиць по металу відкрив вказану кришку, дістав вказаний глибинний насос та спільно з особою, обвинувальний акт відносно якого направлено до суду, та неповнолітнім ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 , матеріальну шкоду в розмірі 10 666 грн.

Не погодившись з вироком суду, потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку в частині призначеного покарання обвинуваченому з огляду на його м`якість, одночасно стверджує, що справа розглянута без її участі. Крім того, наполягає, що заяв до місцевого суду про розгляд справи без її участі вона не подавала. Потерпіла просить скасувати вирок місцевого суду та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, захисника, обвинуваченого та законного представника обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; доводи представника служби у справах дітей, яка залишила дане питання на розсуд суду; вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За результатами апеляційного перегляду оскарженого вироку колегією суддів встановлені істотні порушення вимог КПК, які відповідно до положень ст.412 КПК, тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.ст.8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що, у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

За змістом ч.3 ст.56 КПК під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, а також висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-1V від 23.02.2006року, зі змінами, внесеними згідно із Законами №3135-V1 від 15.03.2011року та №5463-V1 від 16.10.2012року, остаточне рішення ЄСПЛ у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав і основоположних свобод, є обов`язковим для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини», №29082/95, п. 47).

Апеляційний суд зазначає, що право потерпілого бути завчасно повідомленим про час і місце судового розгляду, а також висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому є невід`ємною складовою справедливого судового розгляду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження особами, які є потерпілими в результаті інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_9 злочинів, визнано ОСОБА_7 та ОСОБА_13 .

Апеляційним судом встановлено, що при надходженні обвинувального акта до суду першої інстанції та призначенні підготовчого судового засідання, суд не здійснив жодних дій для забезпечення участі потерпілих у судовому засіданні.

Матеріали провадження не містять будь-яких даних щодо сповіщення судом потерпілих про дату призначення підготовчого судового засідання, а також його відкладення у встановлений КПК спосіб (т. 1 а.п. 1-20).

Разом з тим, 29.03.2023 року, під час вирішення питання про призначення до судового розгляду кримінального провадження, прокурор надав суду дві заяви, подані нібито від імені потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , в яких зазначалось про здійснення підготовчого судового засідання та судового розгляду без участі потерпілих (а.п. 32-33, 34-36 журнал судових засідань).

Водночас колегія суддів звертає увагу, що вказані заяви не містять штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, що свідчить про те, що заяви від потерпілих до суду офіційно не надходили.

Встановити подання цих заяв саме потерпілими неможливо з огляду на відсутність долученням до цих заяв хоча б копій паспортів. Крім того, в суді апеляційної інстанції, після ознайомлення із заявою від її імені, потерпіла ОСОБА_7 категорично заперечила подання вказаної заяви до місцевого суду, зазначивши, що підпис у вказаній заяві їй не належить. Наведені обставини, між іншим, викликають обґрунтовані сумніви щодо походження заяв від імені потерпілих, а також обставин та умов їх отримання прокурором та подальшого їх подання останнім до суду (про що зазначено в журналі судового засідання).

Таким чином, встановлені обставини свідчать про незабезпечення місцевим судом виконання положень ч.3 ст.56, ч.1 ст.135 КПК, зокрема не забезпечення права потерпілих на справедливий розгляд справи, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та слугує підставою для скасування вироку суду.

Аналогічна позиція щодо істотного порушення вимог процесуального закону викладена в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року (справа №521/11693/16-к).

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, повага до людської гідності та забезпечення права на захист.

З огляду на вимоги ст.ст. 2, 7, 9 КПК, з урахуванням невиконання вимог кримінального процесу в частині забезпечення потерпілого права бути завчасно повідомленим про час і місце судового розгляду, а також висловлювати свою думку під час вирішення питання щодо цивільного позову та про призначення покарання обвинуваченим, апеляційний суд вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.415 КПК, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені ч.2 ст.412 цього Кодексу.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст.ст. 7, 9 КПК, апеляційний суд, вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотним порушенням вимог КПК, зокрема без забезпечення прав потерпілої ОСОБА_14 бути завчасно повідомленою про час і місце розгляду справи, брати участь у судовому розгляді, що відповідно до положень ст.ст. 412, 415 КПК, визнається апеляційним судом істотним та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК тягне за собою скасування вироку та призначення нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти незабезпечення вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК, перевірити та надати оцінку доводам потерпілої щодо невідповідності призначеного покарання вимогам закону та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 29.03.2023 року, яким ОСОБА_9 засуджений за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000078 від 31.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4