УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року

м. Київ

справа № 638/4260/23

провадження № 51-2897ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 березня 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вищевказане судове рішення.

Зі змісту наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова вбачається, що цим рішенням на підставі положень статей 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 березня 2024 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2023 року залишено без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду

в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 129 Конституції України вбачається, що однією із основних засад судочинства є обов`язкове забезпечення права на апеляційний перегляд справи, тоді як право особи на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.

Отже, право на доступ до Верховного Суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті

у касаційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд касаційним судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, відображеним у постанові від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к), відповідно до якого за змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення, предметом оскарження у даному провадженні є ухвала апеляційного суду, прийнята за результатом перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, постановленої в порядку статей 537, 539 КПК, тобто з питань, передбачених Розділом VIII КПК «Виконання судових рішень».

Частиною 6 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Водночас касаційне оскарження такої ухвали цією нормою закону не передбачено.

Ухвали суду, постановлені в порядку, передбаченому Розділом VIII КПК «Виконання судових рішень» не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, у розумінні ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. З цього Кодексу.

Отже, системний аналіз вищезазначених норм КПК вказує на те, що у касаційному порядку не можуть бути оскаржені судові рішення, постановлені в порядку, передбаченому Розділом VIII КПК.

Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке

не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись положеннями п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 березня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3