Справа № 953/6093/22
н/п 1-кс/953/1943/24
"13" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -
встановив:
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що воно є необґрунтованим.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, захисника та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.
Разом з тим протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.
Внаслідок військових дій у період із травня по серпень 2014 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.
Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.
Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.
З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.
Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 Наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ) тощо).
Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 р. ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.
Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).
Відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та Російська Федерація (далі за текстом Конвенція), сторони домовилися, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються дотримуватися та забезпечувати дотримання цієї Конвенції за всіх обставин.
Згідно ст. 3 Конвенції з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто hors de combat (поза боєм) унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.
Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб: a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури; b) захоплення заручників; c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження; d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні.
Згідно з положеннями ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.
З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.
У силу положень ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.
Відповідно до ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.
Згідно із ст. 33 Конвенції, пограбування забороняються. Репресалії стосовно осіб, які перебувають під захистом, та їхнього майна забороняються.
Статтею 11 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від
12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Додаткового протоколу I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом Додаткового протоколу I) передбачено, що фізичному і психічному стану здоров`я і недоторканності осіб, що перебувають під владою супротивної сторони, або інтернованих, затриманих чи яким-небудь іншим чином позбавлених свободи в результаті ситуації, зазначеної у статті 1, не повинно завдаватися шкоди шляхом якоїсь невиправданої дії або бездіяльності.
Статтею 44 Додаткового протоколу I передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.
Статтею 51 Додаткового протоколу І передбачено, що цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. Цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів. Заборонено акти насильства чи загрози насильства, що мають головною метою тероризувати цивільне населення.
Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу I встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу I заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: a.1) вбивство; a.2) катування всіх видів фізичні чи психічні; a.3) тілесні покарання; a.4) каліцтво; b) знущання над людською гідністю, зокрема принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі.
Одразу після оголошення 24.02.2022 Президентом РФ про початок «спеціальної військової операції», російські війська перетнули російсько-український кордон та пішли у наступ на території Харківської області, розпочалися обстріли військовослужбовцями ЗС РФ та учасниками незаконних збройних формувань цивільних об`єктів та цивільного населення на території Харківської області.
У подальшому значна кількість військовослужбовців ЗС РФ разом з учасниками незаконних збройних формувань у складі визначених підрозділів ЗС РФ пересувалися територією Харківської області як в напрямку адміністративних кордонів області, так і в зворотному у бік російсько-українського кордону.
Одночасно з веденням бойових дій на території Харківської області та здійсненням обстрілів населених пунктів, у тому числі з ракетно-артилерійського озброєння та із застосуванням авіації, військовослужбовці ЗС РФ з метою забезпечення можливості безперешкодного пересування територією області здійснювали блокування чи тимчасове захоплення ряду населених пунктів, облаштування на автомобільних шляхах області блокпостів для здійснення заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території та ймовірну оборону від наступу військовослужбовців Збройних Сил України.
Так, 24.02.2022 територія Вовчанської ОТГ Чугуївського району Харківської області була окупована збройними формуваннями РФ, а саме представниками Росгвардії, ФСБ, ПВК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », МВД РФ, 101, 110 ЛДНР.
В цей час у місцевого жителя м. Вовчанськ, ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на вчинення кримінальних правопорушень на території Вовчанської ОТГ Чугуївського району Харківської області, шляхом порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З цією метою, ОСОБА_7 , використовуючи переваги відсутності контролю з боку влади України та присутність окупаційних військ РФ на території Вовчанської ОТГ Чугуївського району Харківської області, відчуваючи безкарність та відсутність відповідальності за заплановану злочинну діяльність, на початку березня 2022 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, усвідомлюючи, що військовослужбовці збройних сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державний кордон України, зокрема в межах Харківської області, та з метою окупації України здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, усвідомлюючи переваги вчинення кримінальних правопорушень із залученням інших учасників, вирішив вчиняти кримінальні правопорушення злочини зазначеної категорії за попередньою змовою групою осіб.
З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 , налагодив співпрацю із представниками збройних сил Російської Федерації, організовував забезпечення діяльності дислокованих у м. Вовчанськ військових формувань окупаційних військ, підконтрольних РФ, після чого запропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовцям ЗС РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивним « ОСОБА_10 », ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з позивним «Гиря- Форвард», ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з позивним «13», ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з позивним « ОСОБА_14 », а також іншим, невстановленим під час досудового розслідування військовослужбовцям збройних сил Російської Федерації, прийняти участь у вчиненні злочинів у групі осіб, які пов`язані з іншими порушеннями законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме: порушеннями ст. 3, 27, 31, 32, 33, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, на території окупованих збройними силами Російської Федерації населених пунктів Вовчанської ОТГ Чугуївського району Харківської області, шляхом вчинення крадіжок особистого майна цивільного населення, вчинення крадіжок, поєднаних з проникненням у інше приміщення, незаконного заволодіння транспортними засобами, з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.
На вказану пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , а також інші невстановлені слідством військовослужбовці збройних сил Російської Федерації погодились та висловили свою згоду прийняти участь у скоєнні ряду тяжких злочинів у групі осіб, а грошові кошти та матеріальні цінності, виручені від їх злочинних дій звернути на свою користь, розподіливши їх між усіма учасниками групи у частинах, розмір яких у ході досудового слідства не встановлений.
Таким чином, ОСОБА_6 у період часу з 24.02.2022 по травень місяць 2022 року, за попередньою змовою у групі з іншими учасниками скоїли низку особливо тяжких злочинів за встановленими фактичними обставинами:
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, військовослужбовець збройних сил Російської Федерації ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з місцевими мешканцями громадянами України ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, перебуваючи на території окупованого збройними силами Російської Федерації м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення, тобто корисливих мотивів, усвідомлюючи, що цивільні особи громадяни України, які перебувають на тимчасово окупованій території Харківської області та належне їм майно, знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, умисно нехтуючи нормами зазначеного права, зокрема вимогами статті ст. 33 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, маючі при собі вогнепальну зброю, заздалегідь набуту для вчинення злочинів, в середині березня 2022 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, прибули до садового товариства «Еко Парк Сосновий Бір» розташований в с. Бугаївка Вовчанського ОТГ Чугуївського району Харківської області. Перебуваючи на території вказаного товариства, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направились до домоволодіння ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_2 , де на той час перебували охоронці ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , що здійснювали цілодобову охорону даного домоволодіння, мешкаючи в спеціально пристосованому для цього приміщені.
Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою у групі осіб разом з іншими учасниками, демонструючи вогнепальну зброю пістолет невстановленого зразка та калібру, який до цього перебував в кобурі на поясі брюк останнього, продовжуючи з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на розграбування цивільного населення, поєднаного з проникненням у приміщення, всупереч міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, з погрозою застосування насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, почав вимагати від ОСОБА_16 та ОСОБА_17 видати наявні транспортні засоби та інше майно, що належало ОСОБА_15 . При цьому ОСОБА_8 , з метою спонукання на вчинення активних дій з їх боку, також оголив вогнепальну зброю пістолет невстановленого зразка та калібру, який мав при собі та почав погрожувати її застосуванням.
Отримавши, від ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відмову на добровільну передачу транспортних засобів, ОСОБА_7 повідомив іншим учасникам групи військовослужбовцям збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , та іншим невстановленим військовослужбовцям збройних сил Російської Федерації про необхідність виламати двері до гаражу. Останні діючи умисно, з корисливим мотивом, розуміючи, що порушують положення ст. 33 Конвенції, охоплені між собою єдиним умислом, виламали шляхом демонтажу двері до гаражу та зірвали ролети, тим самим отримали безперешкодний вільний доступ до вказаного приміщення, у якому знаходилось майно, що належало ОСОБА_15 , а саме: до квадроциклу марки Outlander MAX 800 LTD серійний номер рами 3JBEPKN12BJ000584 серійний номер двигуна НОМЕР_1 , гідроциклу GTX LTD IS 260 з номером відповідно до Кодексу торгівельного мореплавства НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_3 на причепі спеціалізованому Верда 1 номер кузову НОМЕР_4 номер шасі НОМЕР_5 , багі Polaris 2017 року випуску, vin НОМЕР_6 .
В цей же час, з метою реалізації спільного злочинного умислу військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , , ОСОБА_11 місцеві мешканці громадяни України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інші невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, заволоділи ключами, які знаходились у приміщені охорони на території домоволодіння та використовуючи їх, незаконно проникли до приміщення житлового будинку, де оглянули обстановку та матеріальні цінності в частині побутової техніки та виявили мікрохвильову піч LG MS2336GIB.
У подальшому, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 цивільні особи, які не приймають активної участі у бойових діях і на яких поширюються норми міжнародного гуманітарного права, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 33, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, у присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та інших невстановлених під час досудового розслідування військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, наказав їм підготувати виявлену техніку до транспортування, після чого наказав залізти всередину шафи у гаражі та не виходити із неї упродовж 2 годин.
Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вимушені були підкоритися розпорядженням ОСОБА_7 , після чого останній разом з іншими учасниками та військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації територію домоволодіння покинули, направившись у невідомому для потерпілих напрямку, а потерпілі, через підкорення, змушені були залишатись проти їх волі всередині шафи та не виходити з неї упродовж 2-х годин.
Після чого. військовослужбовець збройних сил Російської Федерації ОСОБА_6 , продовжуючи спільний злочинний умисел направлений на порушення законів та звичаїв війни разом з місцевими мешканцями громадянами України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , а також з іншими невстановленими під час досудового розслідування військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, приблизно 20.03.2022, точного часу та дати під час досудового розслідування не встановлено, з метою транспортування раніше підготовленого для розграбування майна, повторно прибули до садового товариства « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого у с. Бугаївка Вовчанського ОТГ Чугуївського району Харківської області та направились до домоволодіння ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час перебували охоронці домоволодіння ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які здійснювали цілодобову охорону домоволодіння, мешкаючи в спеціально пристосованому для цього приміщенні.
Прибувши за вказаною адресою військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , разом з місцевими мешканцями громадянами України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовцями ЗС РФ, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 а також з іншими невстановленими під час досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час огляду гаражу виявили відсутність колес на транспортному засобі - квадрациклі марки Outlander MAX 800 LTD серійний номер рами НОМЕР_7 серійний номер двигуна НОМЕР_1 . Виявивши факт відсутності коліс на транспортному засобі, ОСОБА_8 , обурившись на це, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на розграбування цивільного населення, поєднаного з проникненням у приміщення, всупереч міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, з погрозою застосування насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, з метою спонукання на вчинення активних дій з їх боку, оголив вогнепальну зброю пістолет невстановленого зразка та калібру, який мав при собі, направив цівку ствола у бік ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , тим самим став погрожувати їм застосуванням вогнепальної зброї. Розуміючи, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 цивільні особи, які не приймають активної участі у бойових діях і на яких поширюються норми міжнародного гуманітарного права, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 33, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, наказав ОСОБА_16 та ОСОБА_17 поставити колеса на транспортний засіб та перемістити його з гаражу на вулицю, а згодом повторно залізти в середину шафи у гаражі та не виходити із неї упродовж 2 годин, що і було ними виконано. В цей час, ОСОБА_8 який, переконавшись, що їх діям ніхто не зможе завадити, з метою досягнення мети, разом з іншими учасниками та військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації територію домоволодіння покинули, забрали із собою мікрохвильову піч LG MS2336GIB, за допомогою мотузки приєднали квадрацикл марки Outlander MAX 800 LTD серійний номер рами 3JBEPKN12BJ000584 серійний номер двигуна НОМЕР_1 , гідроцикл GTX LTD IS 260 з номером відповідно до Кодексу торгівельного мореплавства НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_3 на причепі спеціалізованому Верда 1 номер кузову НОМЕР_4 номер шасі НОМЕР_5 , багі Polaris 2017 року випуску, vin НОМЕР_6 до автомобілів на яких прибули та з місця вчинення злочину поїхали, направившись у невідомому для потерпілих та власника майна напрямку, розуміючи, що вищевказане майно не є абсолютно необхідним для ведення війни, у подальшому розпорядились ним на власний розсуд, використавши у власних цілях.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні майна, що не викликане військовою необхідністю, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, порушуючи вимоги ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, здійснили розграбування майна цивільного населення в особі громадянина України - ОСОБА_18 , тобто інше порушення законів та звичаїв війни, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 535 671 грн. 87 коп.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільних осіб, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, утримуючи ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в умовах, несумісними з повагою до людської гідності, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстке поводження з цивільними особами у формі нелюдського поводження із ними.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні майна, що не викликане військовою необхідністю, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, порушуючи вимоги ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, здійснили розграбування майна цивільного населення в особі громадянки України ОСОБА_19 , тобто інше порушення законів та звичаїв війни, спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 2 940 809 грн. 22 коп.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні майна, що не викликане військовою необхідністю, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, порушуючи вимоги ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, здійснили розграбування майна цивільного населення в особі громадян України ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , тобто інше порушення законів та звичаїв війни, спричинивши останнім матеріальну шкоду.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільних осіб, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, позбавили можливості ОСОБА_22 та чоловіка на ім`я ОСОБА_23 (інші анкетні дані під час досудового розслідування не встановлені) самостійно обирати місце свого перебування через вжиття заходів представників сторони конфлікту з метою їх насильного утримання, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстке поводження з цивільними особами у формі нелюдського поводження із ними.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільних осіб, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, через незаконне затримання, примусове поміщення ОСОБА_24 та ОСОБА_25 до приміщення, яке вони самостійно не могли залишити через заходи, вжиті представниками сторони конфлікту з метою їх насильного утримання, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстке поводження з цивільним особами у формі нелюдського поводження із ними.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільної особи, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, через незаконне затримання, примусове поміщення ОСОБА_25 до приміщення, яке він самостійно не міг залишити через заходи, вжиті представниками сторони конфлікту з метою його насильного утримання, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстоке поводження з цивільною особою у формі нелюдського поводження із нею.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України - інше порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
31.01.2024 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.
Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
? даними протоколу допиту ОСОБА_15 від 12.03.2023;
?даними висновку судово транспортно- товарознавчої експертизи від 20.03.2023 № СЕ-19/121-23/1677-АВ;
?даними висновку судово транспортно- товарознавчої експертизи від 17.04.2023 № СЕ-19/121-23/6326-АВ;
?даними висновку судово транспортно- товарознавчої експертизи від 03.05.2023 № СЕ-19/121-23/6340-АВ;
?даними висновку судово товарознавчої експертизи від 31.03.2023 № СЕ-19/121-23/6341-ТВ;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 18.10.2022;
?даними проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 10.11.2022;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 18.10.2022;
?даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 10.11.2022;
?даними протоколу проведеного впізнання зі свідком ОСОБА_16 за фотознімками особу ОСОБА_8 від 18.10.2022;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_26 від 27.10.2022;
?даними протоколів проведеного впізнання зі свідком ОСОБА_17 за фотознімками особу ОСОБА_8 від 18.10.2022;
?даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_16 від 02.05.2023;
?даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_17
?даними протоколу судової товарознавчої експертизи від 01.03.2023 № СЕ-19/121-23/1675-АВ;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_27 від 19.10.2022;
?даними протоколу проведеного слідчого експерименту від 10.10.2022 за участю свідка ОСОБА_27 ;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_27 від 16.10.2022;
?даними протоколів проведеного впізнання зі свідком ОСОБА_16 за фотознімками особу ОСОБА_8 від 18.10.2022;
?даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_22 від 19.04.2023;
?даними протоколу проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_22 від 19.04.2023;
?даними протоколу проведеного впізнання з потерпілим ОСОБА_22 за фотознімками особу ОСОБА_8 від 19.04.2023;
?даними протоколі допиту потерпілого ОСОБА_21 від 12.11.2022;
?даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_20 від 06.01.2023;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 02.11.2022;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_28 від 23.03.2023;
?даними протоколу огляду місця події від 05.11.2022;
?даними протоколу огляду місця події від 09.11.2022;
?даними протоколу огляду місця події від 10.11.2022;
?даними протоколу огляду місця події від 16.11.2022;
?даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_24 від 21.03.2023;
?даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_25 від 21.03.2023;
?даними протоколу проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_25 від 27.04.2023;
?даними протоколу проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_24 від 27.04.2023;
?даними протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_25 від 28.04.2023;
?даними протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_24 від 28.04.2023;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_29 від 22.09.2023;
?даними протоколу проведеного впізнання з потерпілим ОСОБА_24 за фотознімками особу ОСОБА_8 від 22.09.2023;
?даними протоколу проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_29 від 22.09.2023;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_30 від 22.09.2023;
?даними протоколу проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_30 від 22.09.2023;
?даними протоколу проведеного впізнання за участю потерпілого ОСОБА_25 за фотознімками особу ОСОБА_8 від 22.09.2023;
?даними протоколу проведеного впізнання за участю потерпілого ОСОБА_30 за фотознімками особу ОСОБА_8 від 22.09.2023;
?даними допиту представника потерпілого ОСОБА_31 від 06.03.2023;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_32 від 19.10.2022
?даними протоколу проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_32 від 11.11.2022;
?даними протоколу допиту свідка ОСОБА_33 від 18.10.2022;
Обсяг відомостей кримінального провадження, об`єктивно свідчить про обґрунтованість підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, згідно підозри.
На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, постановою слідчого оголошений у міжнародний розшук.
Повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2024 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2024 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.
Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у зазначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.
Повідомлення про підозру також вручено захиснику.
Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема передбаченого ст. 438 КК України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та постановою слідчого оголошений у міжнародний розшук.
Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук на переконання суду є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.
Враховуючи те, що підозрюваний належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини свого неприбуття, та перебуває у міжнародному обшук, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.
Керуючись ст. ст. 8 8, 10, 206, 297-1 - 297-5, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1