Справа № 303/3363/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , та потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/740/23 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , клопотання про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 02 січня 2022 року, тобто з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 02 січня 2022 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено без змін.

На вказаний вирок захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, який залишений без змін вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2023 на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування доводів клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу посилається на те, що прив`язка строку тримання обвинуваченого під вартою до набрання вироком законної сили не дає чіткого розуміння строку застосування запобіжного заходу, оскільки судовий розгляд в апеляційному порядку, а отже і набрання вироком законної сили, може затягнутися на досить тривалий час, тобто невизначене в часі тривале, безальтернативне тримання обвинуваченого під вартою може призвести до порушення гарантій, передбачених ст.5 Конвенції. Також захисник вказує на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а сама по собі тяжкість покарання відповідно до пред`явленого обвинувачення не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Зазначає, що в обвинуваченого ОСОБА_5 наявне постійне місце реєстрації та постійне місце проживання, веде усталений спосіб життя, на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей 2013 р.н, 2017 р.н., 2019 р.н. та 2023 р.н. З врахуванням наведеного, сторона захисту вважає, що наявні всі підстави для зміни обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави на інший, більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили клопотання задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, думку потерпілих, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається, окрім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі, рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Так, при ухваленні Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області обвинувального вироку від 14 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_5 , суд призначив останньому покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а саме на 10 років, та залишив без зміни обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Руслан Яковенко проти України» від 04 червня 2015 року (пункт 46), зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. Особа засуджена судом першої інстанції, яка перебуває під вартою до закінчення строку оскарження вироку, не може вважатися такою, що перебуває під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення за підпунктом «с» пункту 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»

При цьому, у вказаному рішенні Європейський суд наголосив, що навіть, якщо національне законодавство передбачає, що вирок набирає законної сили лише після завершення розгляду справи судами усіх інстанцій, попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно із ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання, а питання щодо законності такого тримання під вартою можуть бути переглянуті коли виникають нові обставини.

Водночас, клопотання захисника не містить доводів щодо обставин, які виникли після ухвалення вироку і могли суттєво впливати на вирішення питання щодо запобіжного заходу.

Окрім того, враховуючи, що вироком суду першої інстанції призначено ОСОБА_5 покарання за вчинення злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, у виді 10 років позбавлення волі, то ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик ухилення обвинуваченого від суду є реальним, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час апеляційного судового розгляду.

Доводи захисника ОСОБА_6 про необхідність врахування того, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, веде усталений спосіб життя, на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей - не можуть бути взятими до уваги, позаяк аналогічні доводи щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого та даних про особу обвинуваченого містяться в апеляційній скарзі захисника, яка має розглядатись апеляційним судом, відтак на даній стадії розгляду кримінального провадження апеляційний суд позбавлений можливості робити висновки щодо вищезазначених обставин.

Відомостей про те, що вказані ризики зменшилися чи перестали існувати, матеріали кримінального провадження не містять.

Окрім того, ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 08.01.2024 клопотання про зміну запобіжного заходу вирішувалось. ( Т.5 а.с. 204-207).

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, апеляційним судом не встановлено і стороною захисту не доведено, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 21, 75, 81, 82, 405, 418 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді