Справа № 214/1434/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000093 від 19.01.2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, з повною загальною середньо-спеціальною освітою, розлученої, не працюючої, неповнолітніх дітей на утриманні не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 14.05.1992 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.145, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнилась 14.05.1994 року по відбуттю строку покарання;

- 05.02.1997 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.ч.2, 3 ст.140, ст.42 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнилась 16.05.2000 року по відбуттю строку покарання;

- 09.02.2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнилась 06.08.2010 року по відбуттю строку покарання;

- 28.04.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнилась 29.12.2018 року по відбуттю строку покарання;

- 02.05.2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.162 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, штраф не сплачений,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-Х1 введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 №734/2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 №3429-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 16.11.2023 строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, повторно, в період дії воєнного стану, 19.01.2024 року приблизно о 14:00 год. прийшла в гості до малознайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкав зі своєю дружиною ОСОБА_6 , з проханням безкоштовно погодувати її.

Приблизно о 14:05 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщені вказаної квартири, користуючись відсутністю уваги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, таємно, з корисливих мотивів, викрала мобільний телефон «Номі і282», який знаходився в спальній кімнаті на столі, та який належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №277 від 23.01.2024 року становить 472,25 грн, а також мобільний телефон «Umidigi a11», який знаходився в коридорі у кишені куртки, та який належить ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №277 від 23.01.2024 року становить 4004,60 грн.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном намагалась покинути місце вчинення злочину, таким чином виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на першому поверсі 8-го під`їзду по АДРЕСА_2 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 , могла бути спричинена матеріальна шкода на суму 4004,60 грн, потерпілому ОСОБА_7 могла бути спричинена матеріальна шкода на суму 472,25 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, повторно, в період дії воєнного стану, 19.01.2024 приблизно о 14:00 год. прийшла в гості до малознайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкав зі своєю дружиною ОСОБА_6 , з проханням безкоштовно погодувати її.

Приблизно о 14:10 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщені вказаної квартири, користуючись відсутністю уваги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, з корисливих мотивів, відкрито викрала грошові кошти в сумі 200 грн, які знаходились в коридорі на тумбочці, та які належить ОСОБА_6 .

Протиправні дії ОСОБА_4 були викриті ОСОБА_6 , яка здійняла галас та почала вимагати від ОСОБА_4 повернути грошові кошти. ОСОБА_4 на вказану вимогу ОСОБА_6 не реагувала та почала втікати від неї. ОСОБА_6 почала переслідувати ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , розуміючи, що її протиправні дії викриті іншими особами, поклавши викрадені грошові кошти в свій одяг, одразу вибігла з квартири та спустилась по сходах з п`ятого поверху на перший, де була затримана ОСОБА_6 , яка весь час бігла слідом за нею. Після чого до них прибіг ОСОБА_7 , який допоміг ОСОБА_6 у затриманні ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на першому поверсі 8-го під`їзду по АДРЕСА_2 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України, за ознаками: закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

08 лютого 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості відносно обвинуваченої ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчинених нею кримінальних правопорушеннях, що відносяться до категорії тяжких злочинів. Крім того, зазначила, що розуміє надані їй законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні цієї угоди.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд, також, переконався у добровільності укладення між прокурором та обвинуваченою угоди і, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, у зв`язку з чим дії останньої було правильно кваліфіковано за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

При призначені покарання визначеного угодою від 08 лютого 2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій, є те, що злочин вчинено щодо особи похилого віку.

Обвинувачена ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованих їй кримінальних правопорушень підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.57).

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо (том 2 а.с.63), раніше неодноразово судима (том 2 а.с. 49), відповідно довідки в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» під наглядом лікаря-психіатра не перебувала, та не перебуває (том 2 а.с.57), відповідно довідки КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» з грудня 1996 року по квітень 1997 року перебувала під наглядом з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. (том 2 а.с. 56).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання:

за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі,

-на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2022 року згідно якого ОСОБА_4 було призначено покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08 лютого 2024 року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 19.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 лютого 2024 року покарання за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2022, яким ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання числити з моменту затримання, а саме з 10 січня 2024 року.

Речові докази:

- мобільний телефон «Номі і282», який належить ОСОБА_7 , а також мобільний телефон «Umidigi a11», та 200 гривень, які належить ОСОБА_6 , які знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілих, залишити в розпорядженні останніх, дозволивши використовувати на власний розсуд (Том 2 а.с. 45);

- столова ложка, яка знаходиться на зберіганні в камері схову ВП №4, повернути потерпілій ОСОБА_6 , дозволивши використовувати на власний розсуд (Том 2 а.с. 48);

-ДВД-Р диск з написом з боді камер працівників поліції від 19.01.2024 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження. ( Том 2 а.с. 84).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1