Єдиний унікальний номер 317/3248/24
Провадження номер 1-кс/317/330/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Хмельницької окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000215, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду18.06.2024 надійшло клопотання дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Хмельницької окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000215, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, датоване 13.06.2024, в якому зазначено наступне:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.06.2024 до Відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що на території блокпосту З-07 поблизу с. Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, виявлено автомобіль марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 , який має ознаки підробки кузову (ЄО 6810).

12.06.2024 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

12.06.2024 в період часу з 14 год. 00 хв. до 14 год. 20 хв. дізнавачем СД відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події за адресою: Запорізький район, Запорізька область, територія блокпосту 3-07 поблизу с. Новоолександрівка, в ході якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено автомобіль марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вилучений автомобіль марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на підставі постанови дізнавача від 12.06.2024 визнані речовими доказами та направлені на експертне дослідження до Запорізького НДЕКЦ МВС України.

Опитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що вказаний автомобіль він придбав 06.06.2024 для особистого користування у знайомого на ім`я ОСОБА_6 за 4000 доларів США.

Необхідність вилучення зазначених предметів обумовлено необхідністю збереження їх в такому ж вигляді, як і після виявлення кримінального правопорушення, з метою подальшого проведення на стадії досудового розслідування судових експертиз та можливість безперешкодного доступу до нього фахівцям (експертам), під час проведення судових експертиз (досліджень).

Дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 12.06.2024 в ході огляду місця події за адресою: Запорізький район, Запорізька область, територія блокпосту 3-07 поблизу с. Новоолександрівка, а саме: автомобіль марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою збереження речових доказів.

Місцем зберігання вилучених ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визначити камеру зберігання речових доказів ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_1 .

Місцем зберігання вилученого автомобіля марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 визначити спец. майданчик ГУНП в Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити використання та розпорядження арештованим майном

У судовому засіданні дізнавач повністю підтримав заявлене клопотання.

Прокурор до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Явку особи, у якої вилучили майно, дізнавачем та слідчим не забезпечено. Даних для її виклику судом матеріали клопотання не містять.

Слідчим суддею ретельно вивчено клопотання, а також долучені до нього матеріали та встановлено наступне:

До клопотання не додано Постанову про призначення групи прокурорів та Постанову про призначення слідчої групи для визначення та підтвердження процесуального статусу дізнавача та прокурора, які підписали клопотання.

Клопотання не містить повних анкетних даних щодо власника та користувача вилученого майна.

Згідно з копією рапорту начальнику ВП, повідомлення про кримінальне правопорушення надійшло 12.06.2024 о 12 год. 30 хв. (заяву отримано та зареєстровано ЄО за № 6810 від 12.06.2024).

Огляд місця події, відповідно до копії Протоколу огляду місця події віл 12.06.2024, проводився 12.06.2024 з 14 год. 00 хв. по 14 год. 20 хв.

Відомості щодо скоєного кримінального правопорушення, згідно з копією Витягу з ЄРДР № 0000215, було внесено 12.06.2024 лише об 16 год. 21 хв.

Відтак огляд місця події 12.06.2024 проводився без внесення відомостей до ЄРДР.

12.06.2024 дізнавачем винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених речей. При цьому слідчий суддя зазначає, що суду так і не було надано для огляду ключів до автомобіля марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Також до клопотання не додано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та взагалі документів, що підтверджують право власності на автомобіль марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 , а також документів, що підтверджують право користування ОСОБА_5 автомобілем марки BMW Х5 з д.н.з. НОМЕР_1 .

Суду в якості додатку до протоколу огляду місця події не надано диск з відеозаписом.

У слідчого судді є підстави вважати, що фактично на місці події було проведено обшук транспортного засобу, оскільки проводився як зовнішній так і внутрішній (салон, кузов) огляд автомобілю.

Окрім того, на час звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна жодній особі не було оголошено про підозру.

Окремо слід вказати, що до клопотання долучено копію Протоколу допиту свідка від 19.05.2024, проведеного в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000190 від 19.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, що взагалі жодним чином не стосується події, яка відбулась 12.06.2024.

Системний аналіз діючого законодавства дає можливість зробити висновки, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З огляду на проведений аналіз, вказані та встановлені у судовому засіданні недоліки поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не може бити задоволено.

Керуючись ст.ст. 168-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Хмельницької окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000215, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити у повному обсязі.

Негайно повернути особі все тимчасово вилучене майно.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1