УХВАЛА

1 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 554/3587/22

провадження № 51-1683 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень п. 4 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту. Цей суд уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Також у силу ст. 433 цього Кодексу Суд не перевіряє висновки щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій. Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваних вироку й ухвали.

Наведене при зверненні скаржникзалишив поза увагою.

За змістом поданої скарги, у ній ОСОБА_4 заперечує обґрунтованість свого засудження. Проте всупереч законодавчим приписам скаржник серед іншого ставить під сумнів висновки суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Крім того, не погоджуючись із оцінкою доказів і наполягаючи на закритті кримінального провадження, автор скарги не наводить обґрунтування своєї позиції, допущення судами під час здійснення провадження таких порушень норм процесуального права, які з огляду на статті 36, 84, 87, 284, 370, 404, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку й ухвали на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.

Отже, у касаційній скарзі не викладено обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

У разі необхідності отримання правничої допомоги для складання касаційної скарги засуджений може звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3