Справа № 487/3886/22
Провадження № 1-кп/487/301/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001619 від 09.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, є громадянином України, має не повну середню освіту, працював не офіційно, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 02.06.2005 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 01.09.2005 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 30.01.2006 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 22.06.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

- 10.09.2012 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 06.11.2012 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 17.12.2012 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 06.02.2017 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.02.2018 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням;

- 04.03.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 02.07.2019 Миколаївським апеляційним судом за ч.1 ст.309, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.07.2019 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 02.06.2020 Центральним районним судом м. Миколаєва, вирок якого ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03.09.2020 змінений в частині призначеного покарання за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України остаточно до 3-х років позбавлення волі,

- 07.12.2021 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, початок строку відбування покарання 11.12.2018, звільнений 11.01.2022 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

23.04.2022 близько 09:25 год. ОСОБА_3 , будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, знаходився біля приміщення магазину «Аркан», що розташований в будинку 2-г по вул. Сінній в м. Миколаєві, та у нього виник раптовий злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення крадіжки горілчаних напоїв, реалізуючи який, ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину та в період часу з 09:26 по 09:27 год. таємно, умисно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, вважаючи що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для персоналу магазину та оточуючих, взявши ящик Горілки «Прайм Нуар» в кількості 15 пляшок об`ємом 0,5 л, що стояв попід стіною біля входу до магазину, після чого не розрахувавшись за товар вийшов з магазину. Утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 978, 75 грн.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні провину не визнав, заперечував свою причетність до вчинення інкримінованого злочину. Суду пояснив, що 23.04.2022 він не знаходився на вул. Сінній в м. Миколаєві та не заходив до магазину «Аркан», оскільки в цей час він проживав та працював на вулиці Космонавтів в м. Миколаєві. Приблизно в лютому або на початку березня 2022 року він працював вантажником на Баштанському ринку у жінки та допомагав їй із закупівлею алкогольних та тютюнових виробів, в тому числі і ящиків з горілкою. У ці місяці він приїжджав разом з цією жінкою до магазину «Аркан», жінка купувала товар, розраховувалась за нього, а потім вантажник цього магазину показував де взяти товар та він його відносив до машини. Але це було у другій половині дня. Навесні 2022 року був «приліт» (влучання снаряду) в приміщення «Автогалактика», яке знаходиться на вул. Космонавтів. Коли він перебував біля цього місця побачив, як декілька осіб, до приїзду поліції, почали з «Автогалактики» виносити майно та вантажити в мікроавтобус. Серед цих осіб він впізнав одного з оперуповноважених Інгульського відділу поліції. Він підійшов до цього оперуповноваженого та сказав, що тепер йому зрозуміло як належить вчиняти крадіжки. Наочно знайомий оперуповноважений прогнав його. Після цього випадку його почали переслідувати працівники поліції, намагались обвинувачувати його у сфабрикованих справах. Після того, як його затримали та помістили до СІЗО до нього приходив слідчий із Заводського відділу поліції та показував відео з магазину «Аркан». Він відразу повідомив, що на відео не він зображений. А вже після цього з`явилась заява потерпілої ОСОБА_7 . Вважає, що дана справа була навмисно сфабрикована працівниками поліції для того, щоб найдовше затримати його у СІЗО. Він особисто з потерпілою ОСОБА_6 не спілкувався та не знає причин з яких вона може його обмовляти, але вважає, що це вона робить для того, щоб списати з себе нестачу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за вказаних вище обставин, його вина підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона здійснює підприємницьку діяльність як ФОП в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 . При проведенні планової інвентаризації товару в магазині нею було виявлено нестачу горілки. В зв`язку з виявленою нестачею, нею було переглянуто записи камер відеоспостереження та встановлено факт крадіжки ящику горілки з приміщення магазину невідомим чоловіком. На відеозаписі вона побачила як обвинувачений зайшов до магазину, де праворуч від входу стояли ящики з товаром, взяв один ящик горілки та вийшов з магазину. Після цього вона зберегла запис цього дня коли сталась крадіжка, потім за допомогою стопкадру зробила фотографію крадія та переслала своїм працівникам, для того, щоб у випадку його з`явлення у магазині його затримати. Через деякий час вона написала заяву до поліції про вчинений злочин. Дату крадіжки вона на теперішній час не пам`ятає, але підтвердила, що це могло бути 23.04.2022, дата та час є на відеозаписі. Також пояснила, що в середині магазину встановлені дві камери відеоспостереження, та одна камера встановлена на вулиці. На запису однієї з камер, яка встановлена в тамбурі обличчя крадія було чітко видно та вона підтверджує, що це був саме обвинувачений ОСОБА_3 . На запитання обвинуваченого пояснила, що в магазині товар відпускається із-за прилавку, а у разі необхідності вантажник з її магазину або за її дорученням її син виносять придбаний товар та відвантажують до машини покупця. Для перенесення товару вантажників зі сторони вони не залучають.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України підтверджується доказами фактичними даними, отриманими у передбаченому КПК України порядку, які містяться у речових доказах, показах, зафіксованих у процесуальних документах та безпосередньо досліджених судом, зокрема:

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022 ОСОБА_6 звернулась до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою, в якій просить прийняти міри до невідомої особи, яка 23.04.2022 приблизно о 09:26 год. у приміщенні магазину «Аркан» за адресою м. Миколаїв, вул. Сінна, 2-г, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю її уваги, здійснила крадіжку 20 пляшок горілки марки «Prime» об`ємом 0,5 л, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

У протоколі огляду місця події від 08.11.2022 з таблицею зображень до нього відображено проведення слідчим огляду приміщення магазину «Аркан», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Сінна, 2-г.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2022 потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу на фото №1 (зображений ОСОБА_3 ), яку бачила на записі камери відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою м. Миколаїв, вул. Сінна, 2-г, як особу, яка винесла з магазину ящик горілки «Прайм» 23.04.2022.

У протоколі зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 11.11.2022 зафіксовано проведення зняття інформації з технічних приладів камер відеоспостереження, розміщених в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою АДРЕСА_3 , за 23.04.2022, та вилучення оптичного CD-R диску з відеозаписом.

Протоколом огляду документів від 11.11.2022, зафіксовано проведення огляду CD-R диску з відеозаписом з камер відеоспостереження розміщених біля входу та в приміщенні магазину «Аркан», за адресою м. Миколаїв, вул. Сінна, 2-г, за 23.04.2022, та в ході огляду відеозапису в судовому засіданні встановлено що на диску маються два файли, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 крадіжки ящику горілки у кількості 15 пляшок з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 23.04.2022.

Відомістю інвентаризації товарів на складі №19 від 01.05.2022 ФОП ОСОБА_9 (склад: Аркан опт) підтверджено факт нестачі горілки «Прайм» 0,5 л. у кількості 20 шт., а видатковою накладною №АЛ-0012574 від 23.12.2021 підтверджується факт постачання ФОП ОСОБА_6 горілки «Прайм» 0,5 у кількості 15 пляшок та її вартість без ПДВ 978,75 грн.

Досліджені та вище перелічені докази визнані судом належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо порушення вимог КПК України при проведення впізнання особи за фотознімками враховуючи наступне. Так, приписами ч. 6, 7 ст. 228 КПК України визначено вимоги щодо проведення впізнання особи за фотознімками. Зокрема вказано, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вказані вимоги ст. 228 КПК України слідчим дотримано.

У цьому аспекті Верховний Суд у Постанові від 30.11.2022 у справі 149/1259/17 акцентував увагу на тому, що приписи ст. 228 КПК України не встановлюють імперативної вимоги для слідчого, прокурора щодо проведення впізнання особи за її безпосередньою участю чи за фотознімками, це право належить уповноваженій особі, яка проводить впізнання. Аналогічні висновки зроблені і у постанові Верховного Суду від 17.07.2023 у справі 130/178/22.

Крім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 впевнено стверджувала, що обвинувачений ОСОБА_3 це саме той чоловік, якого вона бачила на запису камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який 23.04.2022 викрав ящик горілки «Прайм». Також потерпіла пояснила, що в магазині встановлено дві камери відео спостереження одна стоїть у тамбурі та направлена в магазин, а друга навпаки стоїть в середині магазину та направлена на вихід, третя камера встановлена на вулиці та відображає вхід-вихід тамбуру магазину. Серед наданих прокурором та оглянутих в судовому засіданні записів були лише записи з двох камер з вуличної та з тієї, що встановлена всередині магазину. Але коли вона виявила нестачу та передивлялась записи, то був ще запис з камери, яка розташована в тамбурі. На цьому записі було чітко видно обличчя обвинуваченого, а тому вона впевнена, що обвинувачений ОСОБА_3 , це саме та особа, яка 23.04.2022 скоїла крадіжку горілки з її магазину.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його непричетності до вчинення даного кримінального правопорушення судом оцінюються критично та розцінюються як бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Такі покази обвинуваченого є суперечливими та непереконливими, оскільки вони спростовані показами потерпілої ОСОБА_6 та дослідженими судом відеозаписами з камер відеоспостереження. Покази потерпілої є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими дослідженим судом доказами, та є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого про те, що потерпіла могла його обмовити з метою списання з себе відповідальності за нестачу, судом оцінюється критично, оскільки потерпіла ОСОБА_6 не є найманим працівником, на якого може бути покладена працедавцем матеріальна відповідальність за нестачу, а є фізичною особою підприємцем, яка особисто несе ризики втрати майна або прибутку.

З огляду на викладене вище, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

При обранні міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, враховує відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на лікуванні у лікаря-психіатра не перебував, неодноразово лікувався стаціонарно в наркологічному відділенні.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65,68 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст. 185 КК України, що є необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, та на думку суду відповідатиме меті кримінального покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- оптичний диск з записом камер відеоспостереження за 23.04.2022 зберігати в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1