Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2935/24
Провадження №: 1-кп/332/381/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 16.04.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 14.11.2005 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. 22.01.2009 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання;

- 26.10.2009 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. 18.02.2011 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання;

- 29.10.2012 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 11.01.2013 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України,із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяця позбавлення волі;

- 28.11.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 18.03.2024 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і по теперішній час.

16 квітня 2024 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України введено воєнний стан, перебуваючи біля Запорізької поліклініки № 4, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , таємно, повторно, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме гірський велосипед «Intenzo Forsage» розміром рами 15 дюймів чорно-синього кольору з встановленим електронабором для велосипеда «MXUSFX07 36B 350 Bт (VEOLA), загальна ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/7472-ТВ від 23.04.2024 року станом на 16.04.20024 року складає 14 378, 94 грн. Після цього, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, покинув місце скоєння злочину та розпорядився вказаним майно на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 14 378, 94 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 16 квітня 2024 року десь о 09 годині ранку, він вийшов з дому та направився на зупинку громадського транспорту, коли побачив, що потерпілий під`їхав до поліклініки № 4, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , і поставив біля лікарні велосипед, в цей час в нього виник умисел на викрадення цього майна, а тому він підійшов до лікарні та викрав вказаний велосипед, який потім заставив іншій особі. Просив суд не призначати йому суворе покарання, посилаючись на те, що він вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, виказав жаль з приводу вчиненого, активно сприяв у розкритті злочину, повідомивши працівникам поліції обставини та деталі злочину, які їй не були відомі, відшкодував шкоду потерпілому шляхом повернення викраденого майна, має тяжке захворювання, перебуває на замісній терапії внаслідок наркотичної залежності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, додатково зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдана йому шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна. На призначенні обвинуваченому суворого покарання не настоював, а тому з урахуванням думки учасників процесу, розгляд справи здійснено у відсутність потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, у зв`язку з цим, та за згодою інших учасників судового провадження, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, та роз`яснив, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. ст. 50. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину.

Виходячи з даних про особу обвинуваченого, останній на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, але звертався до них за медичною допомогою, внаслідок чого лікарем психіатром йому поставлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація. Синдром залежності. Лікарем наркологом поставлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, алкоголю. Синдром залежності. Згідно до наданих захисником медичних документів, ОСОБА_4 , перебуває на замісній терапії внаслідок наркотичної залежності, страждає на захворювання гепатіт «С». Крім того, обвинувачений неповнолітніх дітей чи утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком від 18.03.2024 року, але відшкодував шкоду потерпілому шляхом повернення викраденого майна, через що останній не настоював на призначенні обвинуваченому суворого покарання, виходячи з його заяви.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, які виразились у виказанні жалю з приводу вчиненого, наданні працівникам поліції послідовних показань, за допомогою яких були з`ясовані усі деталі вчиненого кримінального правопорушення, які не були їм відомі, а тому суд знаходить аргументи сторони захисту з цього приводу слушними.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі але в мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2024 р. за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 вчинив в період іспитового строку, призначеного останньому за вироком від 18.03.2024 року.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід призначити покарання з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання призначеного за цим вироком, невідбуте покарання за вироком від 18.03.2024 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04.07.2024 року включно, на даний час строк застосування запобіжного заходу сплив. Клопотань про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 66, 67, 71, 185 ч. 4 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 368-374 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2024 р., і остаточно до відбування призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - велосипед гірського типу марки «Intenzo Forsage 15», чорно-синього кольору з встановленим електронабором, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/108-24/7472-ТВ від 23.04.2024 в розмірі 3 029, 12 грн.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1