ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000122 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Баку республіки Азербайджан, є особою без громадянства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 та частиною 4 статті 246 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7 о. захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року задоволено частково клопотання прокурора ОСОБА_8 та продовжено строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 26 березня 2024 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 242 240 грн 00 коп та покладенням відповідних обов`язків за ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у разі її внесення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 246 КК, а саме у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, які спричинили істотну шкоду і тяжкі наслідки, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний обізнаний про шляхи виїзду за кордон, не є громадянином України, що дає йому змогу у будь-яких час виїхати за кордон та змінити місце проживання з метою переховування, та дає підстави припускати, що наслідки та ризики побігу будуть для нього менш загрозливими, а ні ж подальше утримання під вартою, а отже йому нічого не заважає переховуватися від слідства та суду.

Також слідчий суддя врахував, що у судовому засіданні прокурором доведене, що продовжує існувати ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку, що факти, наведені прокурором у клопотанні на підтвердження існування ризику, передбаченого п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо, у зв`язку з чим задовольнив клопотання прокурора частково, продовжив строк тримання під вартою, проте визначив розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи осіб, які її подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвалою слідчого судді від 21.02.2024 відмовлено в задоволенні аналогічного клопотання прокурора з підстав відсутності в клопотанні відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК. При цьому, розуміючи безпідставність апеляційного оскарження такої відмови, зловживаючи процесуальними правами, 22.02.2024 повторно подає клопотання до слідчого судді, яке задоволене оскарженою ухвалою. Отже повторне клопотання прокурора подане поза медами п`ятиденного строку до закінчення попередньої ухвали, що є порушенням вимог ст. 113, 116, 199 КПК.

Крім того, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про існування ризиків впливу на свідків та ризику втечі, оскільки прокурор обґрунтовує такий ризик тим, що потрібно зібрати інші докази у кримінальному провадженні, при цьому як слідує з матеріалів справи ОСОБА_9 з 2000 року проживає в селі Мар`янка Дніпропетровської області, за місцем проживання характеризується позитивно та не має намір ухилятися від слідства. Також зауважує, що кримінальне провадження триває з січня 2023 року у всі докази у провадженні зібрані, чим нівелюється твердження прокурора існування цього ризику.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 - 5 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника та висновки слідчого судді, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи скарги є необґрунтованими, а ухвала слідчого судді відповідає вимогам законності та обґрунтованості, з огляду на наступне.

З матеріалі кримінального провадження слідує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000122 від 30.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 307 КК.

26.12.2023 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК за викладених вище обставин.

Крім ОСОБА_7 о. підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про що ОСОБА_7 відомо з 26.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2023 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 26 грудня 2023 по 23 лютого 2024 року.

29.12.2023, у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_7 звільнено з під-варти під заставу.

Ухвалою від 06.01.2024 ОСОБА_7 змінено запобіжний захід на безальтернативне тримання під вартою. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.02.2024 ухвала слідчого судді від 06.01.2024 залишена без змін.

Причетність до злочинів ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у проваджені матеріалами (доказами) у їх сукупності і вже була предметом судового контролю судом апеляційної інстанції під розгляду апеляційної скарги захисту на ухвалу суду зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, закінчується 27.02.2024.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 20.02.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 26.03.2024.

За результатами апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість мотивів слідчого судді, що підозрюваний не є громадянином України, що дає йому змогу у будь-яких час виїхати за кордон та змінити місце проживання з метою переховування, тому такий ризик не зменшився і триває.

Також в даному кримінальному провадженні вже був встановлений ризик впливу на свідків та інших підозрюваних, що стало підставою для зміну підозрюваному запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що факти, наведені прокурором у клопотанні на підтвердження існування ризику, передбаченого п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, апеляційний суд враховує неможливість завершити досудове розслідування, у зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих та процесуальних дій, а саме: встановити інших учасників причетних до вчинення спільних незаконних дій; встановити походження бойових припасів, вилучених під час проведення слідчих (розшукових) дій; отримати висновки експерта по наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів; отримати висновки експерта експертизи зброї; призначити комплексну інженерно-екологічну та економічну експертизу; з урахуванням отриманих висновків судових експертиз повідомити про нову (зміну) підозру; призначити судову експертизу звуко- та відеозапису; провести слідчі експерименти з підозрюваними; розсекретити матеріали підстав та результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; повідомити підозрюваному про закінчення досудового розслідування; ознайомити підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження; скласти та вручити обвинувальний акт підозрюваному та захиснику; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій.

З огляду на матеріали даного кримінального провадження, колегія суддів погоджується з твердженням сторони обвинувачення, що обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів до закінчення попередньої ухвали є складність даного кримінального провадження, а саме: великий обсяг проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень; складність та тривалість окремих експертиз та інше.

Апеляційний суд також зважає на загальний строк тримання підозрюваного під вартою, який не є надмірним і не перевищує граничний сукупний строк, визначений ч. 3 ст. 197 КПК.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скарги захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_7 через відсутність ризиків та можливість забезпечити його належну процесуальну поведінку, застосувавши інший запобіжний захід.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про відсутність законних підстав для розгляду слідчим суддею повторного клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки ухвалою від 21.02.2024 слідчий суддя вже відмовив в задоволенні аналогічного клопотання, а це клопотання подано поза межами п`ятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК, апеляційний суд, проаналізувавши ці доводи доходить наступних висновків.

Законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді від 21.02.2024 у цій справі не є предметом апеляційного перегляду даного провадження.

Разом з тим, оцінюючи такі доводи захисника, апеляційний суд зазначає, що як видно з мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 21.02.2024, копія якої долучена до апеляційної скарги, підставою для відмови в задоволенні клопотання стали недоліки написання клопотання прокурора, що підтверджується текстом самого клопотання, долученого до скарги захисника та свідчить таке формулювання слідчого судді: ...враховує, що у клопотанні прокурором взагалі не зазначено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Отримавши клопотання про продовження строку тримання під вартою, кримінальний процесуальний закон наділяє слідчого суддю повноваженнями постановити тільки дві ухвали: задовольнити клопотання або відмовити в задоволенні. І не передбачає можливість прийняти рішення, наприклад, як це передбачено для клопотання про арешт майна, повернути його прокурору для усунення виявлених недоліків (ч. 3 ст. 172 КПК).

Таке рішення слідчого судді не скасовує чинність попередньої ухвали, яка набрала законної сили та за якою особа утримується під вартою, а враховуючи, що слідчий суддя не відмовив в задоволенні клопотання про продовження тримання під вартою по суті, не звільнив особу з-під варти, то таке рішення не перешкоджає прокурору подати ще раз клопотання з усуненими недоліками.

Підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора по суті є встановлення обставин, визначених в ч. 3, 5 ст. 199 КПК, а саме слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5). Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3).

Не дотримання прокурором п`ятиденного строку подання клопотання про продовження строку тримання під вартою в розумінні ч. 3, 5 ст. 199 КПК не є підставою для відмови в його задоволенні, а такі часові норми спрямовані на забезпечення стороні захисту можливості ознайомитися з таким клопотанням та підготувати свої заперечення. З урахуванням того, що клопотання подано 22 лютого 2024 року, а судове засідання в апеляційному суді відбулося 19 березня 2024 року і стороні захисту була забезпечена можливість навести свої контраргументи, як щодо клопотання прокурора, так і щодо висновків слідчого судді, то апеляційний суд вважає, що у захисту було достатньо часу для підготовки позиції, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що процесуальні права підозрюваного та захисника були порушені.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не встановила, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 та його продовження відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194, 199 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 199, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 та частиною 4 статті 246 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4