КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3416/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2024 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України, строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 14.06.2024 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, звільнивши підозрюваного з-під варти та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що такий ризик як переховуватись від суду повністю і беззаперечно спростовується застосуванням до підозрюваного цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Обставини справи підтверджують, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, має соціальні зв`язки, має постійне місце проживання.

Також апелянт вказує на те, що ризик впливу на свідків спростовується тим, що з більшістю свідків він взагалі не знайомий. Крім того, всі свідки допитані під час досудового розслідування та попередженні про кримінальну відповідальність про завідомо неправдиві показання.

Крім того, на переконання апелянта, не доведені й інші ризики.

Апелянт зазначає, що через активний військовий стан виїзд за кордон не можливий.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що в доводах прокурора та ухвалі слідчого судді відсутні також і будь-які докази, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000855 від 04.11.2022 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

23.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

24.11.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва, останній раз 20.02.2024 строком до 20.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року строк досудового розслідування продовжений до восьми місяців, тобто до 23 липня 2024 року.

16.04.2024 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, серед яких особливо тяжкий злочин за ч.5 ст. 255 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників злочинної організації; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

16.04.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України, строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 14.06.2024 року включно.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя з`ясував, що даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу або його зміни на більш м`який, ніж тримання під вартою, в тому числі з підстав, наведених адвокатом, при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність виняткових обставин, які б не враховувались при прийнятті рішення попередніми слідчими суддями щодо визначення та продовження ОСОБА_7 саме такого виду запобіжного заходу, оскільки захисником не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, вказаних у клопотанні слідчого.

Крім того, при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру та прийшов до висновку про доведеність прокурором заявлених органом досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих органами досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вказаного вище кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження до нього строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таким чином, колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

З урахуванням зазначеного, посилання захисника в частині необґрунтованості підозри є безпідставними.

Відтак, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється.

Щодо доводів апелянта, що через активний військовий стан виїзд за кордон підозрюваного не можливий, колегія суддів зазначає, що у зв`язку із проведенням на території України військових дій країною агресором, частина території держави є тимчасово окупованою, що додатково може надати підозрюваному можливість переховуватись на тій території країни, яка не підконтрольна органам державної влади.

Посилання апелянта, що всі свідки допитані під час досудового розслідування колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

А тому, на переконання колегії суддів, доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, має соціальні зв`язки, має постійне місце проживання в певній мірі зменшують існування ризиків, проте не настільки, аби нівелювати їх повністю.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 14.06.2024 року включно.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам, є обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні клопотання, як на тому наполягає сторона захисту, чи про застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою не спростовують.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4