КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/2292/24 Головуючий І-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2629/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушеннявід 18.12.2023 року.

Представником Міністерства юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій зазначено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Представник просить задовольнити скаргу, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України на бездіяльність заступника директора ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та зобов`язати уповноважених осіб ТУ Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР за заявою від 18.12.2023 року.

На підтвердження своїх вимог апелянт посилається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 214 КПК України в частині погодження слідчого судді з листом Територіального управління Державного бюро розслідувань №11235зкп/к/11-03-475/24 від 09.01.2024 року. Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя та особа, чия бездіяльність оскаржується, здійснили поверхневий та абсолютно формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України без вивчення в повному обсязі доданих матеріалів та доказів у якості додатків. Також зазначає, що з огляду на особливий характер правовідносин, будь-яких інших обставин про вчинення кримінальних правопорушень, окрім викладених поданій заяві, Міністерства юстиції України не має. Так, у заяві від 18.12.2023 року було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення, які є хоча й неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до ЄРДР і належного проведення досудового розслідування, а саме наведено обставини про перерахування на особовий рахунок заявника на виконання рішення Європейського суду з прав людини кошти з Державного бюджету України на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, що є збитками Державного бюджету України.

При цьому зазначає, що Європейський суд з прав людини виносить рішення проти держави, а не конкретних фізичних/юридичних осіб, та встановлює порушення Конвенції з про захист прав людини і основоположних свобод, що є частиною національного законодавства України, тому Міністерство юстиції України не має можливості встановити внаслідок чиїх саме дій завдано збитки Державному бюджету України.

Крім того, на підтвердження причини поважності пропуску строку оскарження про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, представник Міністерства юстиції України зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику скаржника та копія ухвали надійшла до Міністерства юстиції України 04.03.2024 року на електронну адресу, тому є підстави для поновлення пропущеного строку.

Про дату, час та місце розгляду провадження за апеляційною скаргою представника Міністерства юстиції України повідомлено у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом. Неявка сторін або інших учасників провадження в судове засідання не перешкоджає його розгляду за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. З матеріалів справи за скаргою представника Міністерства юстиції України вбачається, що ухвала слідчого судді постановлена з викликом сторін. У судове засідання 29.01.2024 року представник Міністерства юстиції України не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.54). Ураховуючи положення ст. 395 КПК України, строк подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 29.01.2024 року минув 05.02.2024 року.

Разом з тим, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 29.01.2024 року було надіслано місцевим судом на електронну адресу Міністерства юстиції України та доставлено 27.02.2024 року (а.с.61-62), а апеляційна скарга подана 04 березня 2024 року (а.с.92).

За наведених обставин, оскільки строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді є пропущеним, враховуючи термін отримання копії судового рішення представником, колегія суддів вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити пропущений строк.

Слідчим суддею встановлено та в ухвалі зазначено, що 18.12.2023 року Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань із заявою №167063/9.1.4/15-23 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, в якій повідомляло про те, що Європейським судом з прав людини під час розгляду справи «Шкуренко та інші проти України» було встановлено порушення Державою Україна статей 3,5,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В зв`язку з встановленими порушеннями, Європейський суд з прав людини постановив рішення від 06.07.2023 року у справі «Шкуренко та інші проти України» відповідно до якого відповідача зобов`язано сплатити ОСОБА_7 6700 євро в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди і 250 євро в якості компенсації судових та інших витрат. На виконання вказаного рішення Європейського суду з прав людини з Державного бюджету на особовий рахунок заявника перераховано 276 669 грн. 70 коп. (еквівалент - 6950 євро). Так, виплачені за рішенням Європейського суду з прав людини кошти є збитками, завданими Державному бюджету України в результаті протиправних дій невстановлених осіб органів державної влади, в результаті яких порушено права громадян і такі дії мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 367 КК України.

З матеріалів судового провадження за скаргою вбачається, що про результати розгляду заяви, заявнику було повідомлено листом ТУ Державного бюро розслідувань №11235зкп/к/11-03-475/24 від 09.01.2024 року (а.с.34), а саме, що за поданою заявою, не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретними особами кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Урахувавши правову позицію Верховного Суду (постанова від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18) слідчий суддя зазначив, що закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, ст.ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, з огляду на зазначене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про невідповідність ухвали слідчого судді вимогам ст. 214 КПК України в частині погодження з листом Територіального управління Державного бюро розслідувань №11235зкп/к/11-03-475/24 від 09.01.2024 року та щодо здійснення поверхневої перевірки заяви Міністерства юстиції України.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга представника Міністерства юстиції України на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2024 року задоволенню не підлягає,а ухвала слідчого судді є вмотивованою та підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 304, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4