Справа № 369/922/21
Провадження №1-кп/369/1049/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю представника потерпілих ОСОБА_7

за участю захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

за участю обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжних заходів у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Красноріченське Кремінського району Луганської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Тріски Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, працюючого у ФОП « ОСОБА_18 » на посаді баристи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст.127, ч.4 ст. 296 КК України

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2024 обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.06.2024, обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_13 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 21.06.2024.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обвинуваченим ОСОБА_16 і ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Вказані клопотання прокурор обґрунтував тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам кожного з обвинувачених переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності з урахуванням тяжкості покарання; спробам незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів. При цьому прокурор зазначав про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_12 під час досудового розслідування, зокрема й неявку останнього в судове засідання суду апеляційної інстанції; відсутність у кожного з обвинувачених сталих соціальних зв`язків, постійного та офіційного джерела доходів, постійного місця роботи, а також відсутність осіб на утриманні, що може вказувати на відсутність належних стримуючих факторів, які можуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також представник потерпілих ОСОБА_7 клопотання прокурора щодо кожного обвинуваченого підтримали та просили суд їх задовольнити з огляду на реальність ризиків у справі, про які вказано в клопотаннях прокурора.

Захисник обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотань прокурора заперечив, просив суд у їх задоволенні відмовити, оскільки доводи клопотань не обґрунтовані жодними доказами та мають формальний характер. Захисник зазначав про необґрунтованість ризику впливу на свідків та експертів, оскільки протягом тривалого строку жодних фактів на підтвердження вказаного ризику не зафіксовано. Крім цього, зазначав про порушення строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та необґрунтованість пред`явлених підозр та обвинувачення. Просив змінити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 обрані ним запобіжні заходи на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_11 проти клопотань прокурора заперечила з підстав їх необгрунтованості, вказувала на наявність міцних родинних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_14 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокат ОСОБА_10 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора з підстав його необґрунтованості, а також відсутності ризиків у справі, крім того, звертав увагу на стан здоров`я його підзахисного, позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки та належну процесуальну поведінку протягом всього кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_9 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора з підстав його необґрунтованості, а також відсутності ризиків, вказуючи, що лише тяжкість покарання не може бути підставою для застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Кожен з обвинувачених просив суд відмовити у задоволенні клопотань прокурора та підтримали позиції своїх захисників.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

За приписами статті 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейським судом з прав людини сформовано правову позицію, відповідно до якої доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення "Єлоев проти України", "Фельдман проти України").

У справі «Гавула проти України» (2013 р.) ЄСПЛ висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності …вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

Так, з рішення ЄСПЛ у справі "Смирнов проти Росії" від 24 липня 2003 року вбачається, що питання щодо того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно (п.п.61, 62). Наявність підстав тримання під вартою обвинуваченого повинні оцінюватися в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних її обставин. Тривале ж утримання під вартою людини може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак, інтересами суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (аналогічне рішення ЄСПЛ від 26 січня 1993 року у справі "Ш. проти Швейцарії"). Саме на національні судові органи покладається обов`язок забезпечувати розумність строків тримання обвинуваченого під вартою. Для цього суди повинні розглянути всі факти на користь і проти існування суспільного інтересу, який, при належному забезпеченні принципу презумпції невинуватості, виправдовує відхід норми про повагу до особистісної свободи і викласти ці міркування у своїх рішеннях щодо клопотань про звільнення з-під варти.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії» ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; «Бегчіев проти Молдови» - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа «Ньюмейстер проти Австрії» - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; «Ідалов проти Росії», «Гаріцкі проти Польщі», «Храіді проти Німеччини», «Іліжков проти Болгарії» - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

При цьому, ризик переховування від суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Також, ризики щодо продовження злочинної діяльності, перешкоджання судовому розгляду іншим шляхом, незаконного впливу на свідків, не можуть ґрунтуватися на припущеннях та не доведених фактах.

При розгляді клопотань прокурора суд звертає увагу, що ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні одних і тих самих кримінальних правопорушень у співучасті. При цьому за одних і тих самих обставин сформульованого обвинувачення, одних і тих самих ризиків, а саме переховування від суду та незаконного спливу на свідків, потерпілих, експертів, стосовно обвинувачених обрані різні запобіжні заходи, зокрема тримання під вартою стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та цілодобовий домашній арешт стосовно ОСОБА_16 та ОСОБА_13 .

Однією з загальних засад кримінального провадження передбаченого ст. 7 КПК України є рівність перед законом і судом. В той же час застосування до обвинувачених за одного і того ж обвинувачення та одних і тих самих ризиків різних запобіжних заходів без належного обґрунтування вказаного може свідчити про порушення вказаної засади.

Крім того суд звертає увагу, що мотиву однієї лише тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 недостатньо для вирішення питання на користь подальшого їх тримання під вартою, оскільки таке буде суперечити рішенню Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається обов`язковою підставою для застосування взяття під варту.

Тому суд застосовує наведені рішення ЄСПЛ, а також рішення ЄСПЛ у справі «Орловський проти України», згідно якого було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку та/або право на звільнення обвинуваченого під час розгляду справи, для обґрунтування рішення про пом`якшення запобіжного заходу та його режиму.

Прокурор просив продовжити запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_16 та ОСОБА_13 у виді цілодобового домашнього арешту, представник потерпілого та потерпілі підтримали вказане клопотання, що свідчить, що останні вважали застосований запобіжний захід дієвим у даному кримінальному провадженні. В той же час прокурор не навів жодних доводів щодо того чому до інших обвинувачених не може бути застосовано вказаний запобіжний захід, а наполягав на продовженні тримання під вартою ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

З цих підстав суд вважає за необхідне змінити ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть необхідними, достатніми та доцільними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає до задоволення.

В той же час суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обраного відносно обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_13 у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки на думку суду саме такий запобіжний захід є необхідним, достатнім та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, тому в цій частині клопотання прокурора підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 315, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місці, тобто до 18 серпня 2024 включно за адресою: АДРЕСА_4 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , та встановити йому наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_4 ) без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали в частині виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 доручити Солом`янському УП ГУНП України в м. Києві (Повітрофлотський проспект, 49, Київ, 03151) за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_4 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місці, тобто до 18 серпня 2024 включно за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та встановити йому наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали в частині виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 доручити Фастівському РУП ГУ НП в Київській області (08500, м. Фастів, вул. Поліни Осипенко, 6) за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

У клопотанні захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 18 серпня 2024 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та встановити йому наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали в частині виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 доручити Фастівському РУП ГУ НП в Київській області (08500, м. Фастів, вул. Поліни Осипенко, 6) за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Змінити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 18 серпня 2024 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та встановити йому наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали в частині виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 доручити Фастівському РУП ГУ НП в Київській області (08500, м. Фастів, вул. Поліни Осипенко, 6) за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Змінити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 18 серпня 2024 року включно, за адресою: АДРЕСА_6 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 та встановити йому наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_6 ) без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали в частині виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_15 доручити Солом`янському УП ГУНП України в м. Києві (Повітрофлотський проспект, 49, Київ, 03151) за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_6 .

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинську окружну прокуратуру Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1