Код суду 233 Справа № 233/1480/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 29 лютого 2024 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира інженерно-технічного відділення військової частини НОМЕР_1 , сержанта, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді командира інженерно-технічного відділення військової частини НОМЕР_1 , розуміючи обсяг службових повноважень службової особи т.в.о. поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_7 та т.в.о. поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, всупереч вимог ст.ст. 8, 19, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 лютого 2024 року, приблизно о 22 год. 20 хв., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, звернувся до працівника поліції т.в.о. поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_7 та т.в.о. поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_8 з пропозицією надати їм неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 17000,00 грн. за не складання протоколу про адміністративне правопорушення та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, тобто вчинив умисні дії, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

08 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

08 березня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000083 від 29 лютого 2024 року, та підозрюваним ОСОБА_10 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища. Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 17000,00 грн.).

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 17000,00 грн.).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 08 березня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 березня 2024 року покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 17000,00 грн.).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі:

- DVD+R носій з відеозаписом МР4, який доданий до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження;

- цифрову нагрудну відеокамеру «CammPro», інвентарний номер НОМЕР_2 , яку передано на зберігання до СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, - вважати повернутою за належністю, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2024 року (справа № 233/1279/24).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя