Справа № 457/432/24
провадження №1-кс/457/124/24
УХВАЛА

29 березня 2024 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 13.03.2024 звернувся до слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області із скаргою на бездіяльність СВ ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 11 березня 2024 року.

Дана скарга мотивована тим, що 11.03.2024 року ним було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення. Заява була направлена електронною поштою на адресу ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області. В поданій ним заяві йшлося про те, що 01.01.2024 гр. ОСОБА_4 звернулася із зверненням через електронну пошту до Служби безпеки України, в якому безпідставно звинуватила його у вчиненні протиправних дій. Вказана особа постійно у соціальній мережі Фейсбук під акаунтом « ОСОБА_5 » публічно пише різного роду наклепи відносно нього як ветерана війни, як керівника громадського формування та безпідставно звинувачує його у вчиненні злочині, а саме, що він з 2020 року отримує переваги у розміщенні атракціонів на майдані Незалежності у м. Трускавці, а також те, що він користується автомобілем, який був ввезений на територію України для потреб АТО і використовує його для власних цілей. Він являється веретеном війни та керівником ГФ з охорони громадського порядку у м. Трускавці «Ватра», про що добре відомо даній заявниці.

На думку скаржника, звернення ОСОБА_6 являється завідомо неправдивим повідомленням про злочин відносно нього, в ньому викладені факти образи честі та гідності військовослужбовця, а також наклепи в його сторону та органів державної влади та місцевого самоврядуванн, тому він вбачає в її діях ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст. 383. 435-1, 206, 170 КК України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 22.03.2024 не з`явився, однак від нього на електронну пошту суду надійшло клопотання, в якому він просить відкласти розгляд скарги на інший день, а також витребувати із ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області докази, окрім листа, не направлення ним заяви про вчинення кримінального правопорушення в період із 11.03.2024 по 22.03.2024 з метою спростування його доказу направлення такої заяви на електронну адресу поліції, що підтверджується скрінштом електронної пошти, який наданий суду.

Судом було задоволено клопотання скаржника щодо витребування додаткових доказів з ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, однак судом не було отримано жодної запитуваної інформації.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання 29.03.2024 не з`явився, однак подав в канцелярію суду заяву в якій подану ним скаргу підтримав та просив задоволити і розгляд такої проводити без його участі.

Представник ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області в судові засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду скарги належним чином.

На адресу суду від заступника начальника ВП начальника СВ ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , надійшла відповідь, з якої вбачається, що згідно бази даних ІТС ІПНП до ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від ОСОБА_3 11.03.2024 не надходило будь-яких заяв чи повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного:

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є кримінальним правопорушенням та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Частина 5 ст. 214 КПК України регламентує які саме відомості мають заноситися у ЄРДР при надходженні заяви про вчинення кримінального правопорушення. До них належать відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім цього, порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18.

Відтак, такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 11 лютого 2024 року звернувся з заявою до відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.383, 435-1, 206, 170 КК України. В заяві зокрема зазначив, що ОСОБА_9 звернулась до Служби безпеки України з безпідставним повідомленням про вчинення ОСОБА_3 протиправних дій щодо переваг у розміщенні атракціонів на майдані Незалежності у м.Трускавці та користуванням в особистих цілях автомобілем який був ввезений для потреб АТО. Скаржник вважає, що дії ОСОБА_9 являються завідомо неправдивим повідомленням про злочин, в якому викладені наклепи в його сторону та органів державної влади та місцевого самоврядування, а тому в діях ОСОБА_9 вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.383, 435-1, 206, 170 КК України.

До матеріалів скарги скаржником було долучено ряд документів, а саме копію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.03.2024, копію заяви ОСОБА_9 від 01.01.2024, копію скрішнота щодо відправлення заяви про вчинення кримінального правопорушення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак дані твердження заявника спростовуються листом заступника начальника ВП-начальник СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 22.03.2024 року за вих № 2362/54/02-2024, згідно якого вбачається, що до ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від ОСОБА_3 11.03.2024 не надходило будь-яких заяв чи повідомлень згідно бази даних ІТС ІПНП НПУ.

Отже, з врахуванням того, що заява скаржника ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення не надходила до ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, що підтверджено листом заступника начальника ВП-начальник СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 22.03.2024 року за вих № 2362/54/02-2024, то відсутня і бездіяльність слідчого у невнесенні таких відомостей до ЄРДР.

Крім того, в поданій заяві про вчинення злочину від 11.03.2024, скаржником не наведено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, зміст заяви не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, тому вона не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.

Дана позиція слідчого судді узгоджена з висновками наведеними в ухвалі Львівського апеляціного суду від 15.02.2024 у справі № 457/183/24.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеної вище скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність СВ відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1