Справа № 755/4229/24
№ 1-кп/755/913/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 15.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000164 від 15.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби за місцем її проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , яке мотивував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання його підзахисній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є формальними та нічим не підтвердженими. Тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій в разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, не може бути підставою вважати, що остання може вчиняти нові кримінальні правопорушення та переховуватись від суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, або спотворення речей та предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, є недостатньою для обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, для обґрунтування таких доводів, стороною обвинувачення повинні бути надані конкретні та достатні для цього докази. На даний час, документально підтверджено, що обвинувачена ОСОБА_5 має постійне місце проживання у м. Києві, раніше не судима, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , 2013 р.н., який у грудні 2022 року, перебуваючи на канікулах у свого батька ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 , потрапив у ДТП та отримав перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням, у зв`язку з чим, останньому протягом 2022-2023 років було проведено декілька хірургічних операцій, після яких він проходив реабілітацію за місцем проживання свого батька, а тому, з останнім і проживав, зокрема, батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У зв`язку з вищенаведеним, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки його підзахисної, а тому, прохав клопотання задовольнити, зокрема, прохав допитати свідка ОСОБА_8 (маму обвинуваченої) у частині розгляду клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу. Також, на підтвердження доводів заявленого ним клопотання, надав для долучення до матеріалів кримінального провадження письмові докази.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання свого захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника про зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу, однак, зазначив, що покладається на обґрунтоване рішення суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , під час розгляду клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу суду показала, що вона є матір`ю обвинуваченої ОСОБА_5 і до моменту затримання остання проживала разом з нею, бабусею та її сином у квартирі АДРЕСА_3 , яка є їх спільною власністю. Її донька ОСОБА_5 є хорошою матір`ю, спокійна, завжди допомагає їй по господарству, має дружні відносини із сусідами, належним чином виховує свого сина, зокрема, останній гарно навчається у школі, а ні до кримінальної, а ні до адміністративної відповідальності раніше при притягувалася. На даний час, її онук перебуває у Кіровоградській області у родичів свого батьки, куди поїхав на канікули, де потрапив у ДТП, і оскільки йому планувалось проведення ще однієї хірургічної операції, то було вирішено питання тимчасово залишити останнього з батьком, який нещодавно помер, після чого, її донька (обвинувачена) планує забрати сина до себе. До моменту вищевказаних обставин, онук постійно проживав з її донькою (обвинуваченою). Зазначила, що в разі зміни її доньці ОСОБА_5 запобіжного заходу, остання буде офіційно працевлаштована.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши заявлене клопотання, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що «кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність» і що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Відповідно до положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури.

З огляду на викладене, а також те, що обвинувачена має місце проживання у м. Києві, а саме: АДРЕСА_1 , раніше не судима, має на утриманні малолітнього сина 2013 р.н., суд приходить до висновку, що тримання її під вартою є надмірним запобіжним заходом, а тому, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме - у вигляді домашнього арешту, який на даний час забезпечить належну її процесуальну поведінку та виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, суд вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 201, 202, 331, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до місць укриття чи бомбосховища, строком на 60 днів до 15 червня 2024 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: