Справа № 308/7160/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 29.03.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи умисел на виготовлення підробленого витягу з наказу про бронювання військовозобов`язаних з метою його звільнення від призову на військову службу, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, знаходячись в м. Дніпро, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе для виготовлення витягу з наказу про бронювання військовозобов`язаних, а також здійснив фінансування виготовлення підробленого витягу, вище вказаною невідомою особою.

В подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, невстановлена особа невстановленим способом передала ОСОБА_3 , завідомо підроблений документ, а саме: витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 26.10.2023, на ім`я ОСОБА_3 , 1981 р.н., що надає відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 (шість) місяців. Згідно відповіді з Міністерства енергетики України (Міненерго) встановлено, що відповідно до п.10 Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 2023 року № 76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час», наказом Міністерства економіки України від 26 вересня 2023 року № 14326, заброньовані за ПАТ «Донбасенерго», ТОВ «Дтек Курахівська Тес», ПП «Нафтотермінал», ТОВ «Розумні Енергосистеми», СП ПГНК, військовозобов`язані які працюють у зазначених товариствах та підприємствах за списками, погодженими Генеральним штабом ЗСУ. Однак, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у списках військовозобов`язаних, які заброньовані за вказаними товариствами та підприємствами не значиться. Окрім того, згідно відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовому обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у них не перебуває, та відомості щодо його бронювання від призову на військову службу під час мобілізації відсутні.

Тим самим, ОСОБА_3 сприяв невідомій особі виготовити вказаний витяг з наказу про бронювання військовозобов`язаних в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того встановлено, що 28 березня 2023 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , під час уточнення військово-облікових даних, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою його звільнення від призову на військову службу, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», надав на перевірку працівнику ІНФОРМАЦІЯ_3 завідомо підроблений документ, а саме: витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 26.10.2023, на ім`я ОСОБА_3 , 1981 р.н., що надає відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 (шість) місяців, достовірно знаючи, що вони є підробленими, чим здійснив використання завідомо підроблених документів.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у пособництві у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у пособництві у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який є молодим за віком, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром ста (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі ста (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Google 6А» вважати повернутим за належністю;

витяг з наказу №14326 від 26.10.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1