Справа № 991/2172/24
Провадження № 1-кс/991/2196/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

27 березня 2024 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 17 січня 2013 року за № 00000013.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1-4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Скаржник - ОСОБА_3 ; представник скаржника - адвокат ОСОБА_4

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України, у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року.

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив.

18 березня 2024 року до провадження слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року.

У скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 30 січня 2024 року він звернувся з клопотанням до детектива Національного бюро Третього відділу Детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 (надалі - детектив) з проханням:

1) надати відомості у будь-якій матеріальній формі чи на електронному носії щодо кількості переданих Генеральною прокуратурою України до Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ) матеріалів кримінального провадження № 0000013, внесеного до ЄРДР 17 січня 2013 року;

2) повідомити (з додаванням матеріальних доказів) відомості про виконання органом досудового розслідування вимог ч. 1 статті 42 КПК України (щодо повідомлення підозрюваному про існування підозри як такої) незалежно від того, який саме орган досудового розслідування здійснював такі процесуальні дії;

3) погодити дату і час для ознайомлення ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження № 0000013, внесеного до ЄРДР 17.01.2013 року.

01 лютого 2024 року детективом винесено постанову про часткову відмову в задоволені вищевказаного клопотання від 01.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000013 від 17.01.2013.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням, скаржник вважає, що слідчий перешкоджає йому у правомірному ознайомленні з матеріалами кримінального провадження № 0000013, грубо порушують його права як потерпілого у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить:

1) поновити строк оскарження постанови від 01 лютого 2024 року про часткову відмову у задоволенні клопотання, винесеної слідчим НАБУ ОСОБА_5 ;

2) скасувати повністю постанову від 01 лютого 2024 року, винесену слідчим НАБУ ОСОБА_5 ;

3) зобов`язати детектива ОСОБА_5 виконати всі вимоги, зазначені в клопотанні від 30.01.2024 року, а саме: надати відомості у будь-якій матеріальній формі чи на електронному носії щодо кількості переданих Генеральною прокуратурою України до НАБУ матеріалів кримінального провадження № 0000013; повідомити (з додаванням матеріальних доказів) відомості про виконання органом досудового розслідування вимог ч. 1 статті 42 КПК України (щодо повідомлення підозрюваному про існування підозри як такої) незалежно від того, який саме орган досудового розслідування здійснював такі процесуальні дії;

4) зобов`язати детектива ОСОБА_5 виконати вимоги статті 282 КПК України, а саме звернутися до процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора України, а в подальшому до слідчого судді з клопотанням про скасування постанови від 07.07.2017 року про зупинення розслідування у кримінальному провадженні № 00000013 від 17.01.2013 року.

На підтвердження зазначених у скарзі обставин скаржник долучив до неї копію постанови НАБУ від 01 лютого 2024 року; Копію розписки про отримання копії постанові від 01 лютого 2024 року; копію доручення начальнику УМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 про перевірку версій вчиненого злочину тощо.

Слідчий суддя дослідив скаргу та додані до неї матеріали.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України: «Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2ст. 220 КПК України: «Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй».

Відповідно до вимог п. п. 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником».

Зі змісту вказаних вище норм видно, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого (детектива) про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Дослідивши вимоги скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя зазначає, що ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Враховуючи те, що постановою детектива від 01 лютого 2024 року було відмовлено заявнику у задоволенні клопотання від 30 січня 2024 року про виконання процесуальних дій, слідчий суддя приходить до висновку, що таке рішення детектива не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, в той же час можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя зазначає, що провадження за скаргою в частині скасування постанови детектива від 01 лютого 2024 року необхідно закрити. У зв`язку з чим, також не підлягає розгляду питання про поновлення строку на оскарження вказаної вище постанови, оскільки вказане питання є похідним.

Також не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині зобов`язання детектива надати відомості щодо кількості переданих матеріалів кримінального провадження за № 0000013, а також повідомити відомості про виконання органом досудового розслідування вимог ч. 1 ст. 42 КПК України (щодо повідомлення підозрюваному про існування підозри як такої), оскільки детектив (слідчий) є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій з урахуванням конкретних обставин справи.

В той же час, слідчий суддя також звертає увагу на те, що детектив, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, розглянув клопотання від 30 січня 2024 року, у якому ОСОБА_3 просив виконати зазначені вище процесуальні дії, та своєю постановою частково відмовив у їх задоволенні.

За таких же підстав не можуть бути предметом розгляду і вимоги скаржника в частині зобов`язання детектива звернутися до прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора України, а в подальшому до слідчого судді з клопотанням про скасування постанови від 07.07.2017 року про зупинення розслідування у кримінальному провадженні № 00000013 від 17.01.2013 року.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що провадження за за скаргою ОСОБА_3 необхідно закрити.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 220, 303-304, 306, 307, 376 КПК України, дійшов висновку закриття провадження за скаргою ОСОБА_7 .

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України, у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 01 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1