Справа №461/1071/24
Провадження №1-кп/461/315/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене 08.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи будь-яких інших осіб не має, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 30.12.2023 приблизно о 17.20 год., перебуваючи у приміщенні загального коридору готелю « On the square hotel », що знаходиться на площі Ринок, 13 у м. Львові , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, під час дії на території України воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав рюкзак чорно-сірого кольору марки «Mayers», вартістю 675 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 гривень, золотий ланцюжок, вагою 1,05 грама, вартістю 1200 гривень, та ліхтарик чорного кольору, вартістю 200 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2575 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав пояснення про те, що вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку із життєвими обставинами, які склалися. Розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 надійшла письмова заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у відсутності потерпілого та його законного представника.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого та його законного представника.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, який є неодруженим, на утриманні дітей чи будь-яких інших осіб немає, не працює, зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у м.Львові, не перебуває на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», та перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з 08.2023 з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи вартість викраденого, особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 . статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання. Таке покарання, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк - 1 /один/ рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

-DVD-R диск з камер відеоспостереження приміщення готелю « On the square hotel », який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1