Справа638/6915/24
Провадження № 1-кп/638/1448/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 від 25.03.2024 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Красний Луч, Луганської області, українця, громадянина України, з середньої освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2024 року приблизно о 16 год. 00 хв., точний час не встановлено, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії воєнного стану, поширеного на території України, у той час, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка випадково залишила свій мобільний телефон на задньому сидінні автомобіля ОСОБА_4 - марки "Renault" модель "Megane" з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Так, 15.03.2024 року приблизно о 15 год 43 хв, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , будучи водієм служби таксі «Lubimoe» (телефон для виклику «2002»), який для надання послуги із пасажирського перевезення за викликом використовує автомобіль марки "Renault" модель "Megane" з державним номерним знаком НОМЕР_1 , прийняв замовлення за маршрутом з пр. Перемоги, буд. 65-А у місті Харкові (під`їзд №4) до пр. Перемоги, буд. 66-В у місті Харкові (під`їзд №1). Приїхавши до вищевказаної адреси, на заднє сидіння автомобіля марки "Renault" модель "Megane" з д.н.з. НОМЕР_1 сіла раніше незнайома ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 . По приїзду до місця призначення таксі, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 побачив, що потерпіла ОСОБА_5 залишила на задньому пасажирському сидінні мобільний телефон марки "Samsung" модель «SM-A515F/DSN» (А51) в корпусі сірого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , про виявлення телефону уповноважену особу правоохоронного органу не повідомив, а уникаючи повернення власнику мобільного телефону, шляхом вимкнення телефону, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи що власник мобільного телефону може зателефонувати на мобільний номер телефону та може повернути свій телефон, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung" модель «SM-A515F/DSN» (А51), в корпусі cірого кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , SN: НОМЕР_4 об`ємом пам`яті 128 GB, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1779/24 від 03.04.2024 року, становить 4300 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_4 залишив місце події, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 1779/24 від 03.04.2024 на загальну суму 4300 грн. 00 коп. (чотири тисячі триста гривень 00 копійок).

Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Просила суд призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Під час допиту обвинувачений повідомив наступне.

15 березня 2024 року 16 год. 00 хв., будучи водієм служби таксі «Lubimoe» прийняв замовлення за маршрутом з АДРЕСА_3 ). Прибувши за викликом за вищезазначеним адресом, до автомобіля сіла жінка, яка після прибуття за адресою: АДРЕСА_2 , залишала у авто мобільний телефон, який він вирішив не повертати, вимкнув його та обернувши викрадене майно на свою користь.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Красний Луч, Луганської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога на обліку не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшують покарання обвинуваченому- щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, думку потерпілої, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі та вважає за можливе звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення- злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1779/24 від 03.04.2024 у розмірі 260.00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-мобільний телефон марки "Samsung" модель «SM-A515F/DSN» (А51) в корпусі сірого кольору- переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1