Справа № 463/2465/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/476/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2024 року,

встановила:

цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою №23225/9.1.4/15-24 від 13.02.2024 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя в ухвалі, зокрема, зазначив, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву №23225/9.1.4/15-24 від 13.02.2024 року дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.

На дану ухвалу слідчого судді представник Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Мін`юсту на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові внести відомості за заявою Міністерства юстиції України від 13.02.2024 № 23225/9.1.4/15-24 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що як вбачається з системного аналізу норм кримінально-процесуального законодавства, обов`язок слідчого, який передбачено частиною першою статті 214 КПК України не вимагає оцінки ним заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину, для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вважає, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям провадження, відповідно до статті 214 КПК України.

Наголошує, що у поданій заяві Міністерство юстиції України повідомляло про факт завдання Державному бюджету України збитків. При цьому, слід зазначити, що статтею 6 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено, що Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції припиняє і розкриває кримінальні правопорушення, розслідування яких віднесено до компетенції Державного бюро розслідувань та вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків і шкоди, забезпечує можливості для конфіскації коштів та іншого майна, одержаного внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, у порядку, визначеному законодавством.

Звертає увагу, що Міністерством юстиції України в своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування.

Вважає, що обставини, які викладені Мін`юстом в поданій заяві є виключними та достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування.

На думку міністерства для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві, та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення.

В судове засідання представник Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце його проведення, подала клопотання розгляд апеляційної скарги без участі Представника Міністерства юстиції України. З урахуванням наведеного та положень ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які не з`явились до суду.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Встановлено, що Міністерство юстиції України 13.02.2024 звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення (вих. № 23225/9.1.4/15-24). У вказаній заяві Міністерство юстиції України повідомляло про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 365 та 367 Кримінального кодексу України, вчинених невстановленими особами органів державної влади (правоохоронних органів та судів) відносно громадянки ОСОБА_7 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати їй відшкодування в розмірі 49564,32 грн, на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Падалка та інші проти України». Одночасно Міністерство юстиції України повідомляло Державне бюро розслідувань, що у додатках до поданої заяви від 13.02.2024 містяться всі наявні у Міністерства юстиції України документи, що можуть бути використані працівниками Державного бюро розслідувань в якості доказів, та які свідчать про наявність об`єкту та об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Зокрема такими документами є: заява громадянки ОСОБА_7 № 19629/22 з доданими до неї документами, рішення Європейського суду з прав людини від 16.11.2023 у справі «Падалка та інші проти України», платіжне доручення від 04.01.2024 № 217 та інші матеріали справи.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву №23225/9.1.4/15-24 від 13.02.2024 року дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.

Згідно листа, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі - Територіальним управлінням ДБР), повідомлено Міністерство юстиції України про прийняте ним рішення про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої міністерством заяви від 13.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення. У вказаному листі Територіальним управлінням ДБР зазначено, що в даному випадку відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365, 367 КК України, оскільки недостатня сума для притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим, відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.44).

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 13.02.2024 року.

Встановлено, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву Міністерства юстиції України від 13.02.2024 року дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою №23225/9.1.4/15-24 від 13.02.2024 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4