ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/868/23
провадження № 1-кп/691/183/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище кримінальне провадження № 0000199 від 09.05.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стеблів, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, розлученого, який має вислугу років за службу в лавах ЗСУ після мобілізації строком 01 рік 08 місяців 16 днів, проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 7 червня 2023 року вироком Городищенського районного суду Черкаської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, змінений Черкаським апеляційним судом, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік;

- 26 грудня 2023 року вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, та з урахуванням попереднього вироку у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 (пяти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покрання з випробуванням на 2 (два) роки іспитового строку та покладення обовязків відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 02 квітня 2023 року, близько о 3 годині, в період дії воєнного стану на території України, введеного в зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, продовжено на 30 діб, та який згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2112-ІХ від 21 квітня 2022 року, продовжено на 30 діб, який, згідно Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, продовжено на 90 діб, який, згідно Указу Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, продовжено на 90 діб, який згідно Указу Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строкі дії воєнного стану в Україні" № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, продовжено на 90 діб, який, згідно Указу Президента № 58/2023 від 6 лютого 2023 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2915-ІХ від 7 лютого 2023 року, продовжено на 90 діб, шляхом розбиття віконного скла, проник всередину жилого будинку домоволодіння по АДРЕСА_3 , звідки умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, викрав належний ОСОБА_6 тюнер марки "Satcom 4150 HD", вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2865/23 від 24 травня 2023 року, 359 гривень 77 копійок, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

10 липня 2023 року Городищенським відділом Смілянської окружної прокуратури обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000199 відомості внесені 09.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України направлено до Городищенського районного суду Черкаської області для розгляду по суті.

Ухвалою судді Городищенського районного суду Черкаської області 10 липня 2023 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 20.07.2023 року.

24 липня 2023 року ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України призначено до судового розгляду на 03.08.2023 року та за клопотанням обвинуваченому призначено захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області.

23 січня 2024 року ухвалою суду у звязку з неодноразовою неякою обвинуваченого до суду, до обвинуваченого ОСОБА_5 застосувано примусовий привід до зали судового засідання приміщення Городищенського районного суду Черкаської області.

20 лютого 2024 року ухвалою суду доручено Черкаському районному секору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який на час підготовчого провадження в дані справі, перебував в СІЗО у звязку з постановлення щодо нього вироку у виді позбавлення волі, та був переглянутий і зімнений судом апеляційної інстанції.

06.03.2024 в судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився. До суду подав заяву від 24.07.2023 року, в якій вказав про слухання справи при його відсутності в зв`язку із військовим станом та у зв`язку з віддаленістю місця проживання. Покази дані на досудовому розслідуванні підтримує. Покарання - на розсуд суду.

Із врахуванням вимог ст. 325 КПК України, та думок учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення судового розгляду у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести судовий розгляд в даному кримінальному провадженні у відсутність потерпілого ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні 06 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, можливість дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат.

Судом роз`яснено положення частини 3 статті 349 КПК України, а саме, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_4 погодилися з думкою прокурора щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Згідно частини 5 статті 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Будучи допитаний судом, обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні кримінального правопорушення, за якими повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення, за ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, в скоєному розкаявся, та дав пояснення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину. Що, в листопаді 2022 року був мобілізований до лав ЗСУ, а в березні 2023 року перебував на лікуванні у госпіталі. Після госпіталю приїхав додому в АДРЕСА_2 . 01 квітня 2023 року поїхав в АДРЕСА_3 побачитися з донькою ОСОБА_8 , 2017 року народження. Ввечері виникла сварка з колишньою дружиною. Так і не побачивши дочки, пішов, був дуже злий. Коли близько 3 години ночі 02.04.2023 року йшов по АДРЕСА_3 , виникла думка здійснити крадіжку. Шляхом розбиття віконного скла, проник в середину жилого будинку домоволодіння та викрав тюнер, після чого поїхав до смт. Стеблів до знайомого.

Такі покази обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, суті обвинувачення, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, з дослідженням письмових доказів, що необхідні для вирішення долі речових доказів, судових витрат, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце.

Суд, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 в судових дебатах зазначив, що під час судового слідства встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, та перевірені судом у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає їх доведеними, за ч. 4 ст. 185 КК України. При призначенні покрання слід врахувати наявність обставин, які пом`якшують покарання, Висновок органу пробації, наявність щодо обвинуваченого двох вироків, та призначити міру покарання за вчинення даного правопорушення в межах санції статті ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України визначити покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробування, покласти обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Та, клопотав при призначенні покрання обвинуваченому вирішити долю речових доказів, судових витрат.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадженнях, та в судових дебатах, останньому слові, повністю визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням. Ніякі фактичні обставини справи не заперечував. В скоєному щиро кається. Просив суворо не крати.

Захисник (адвокат) ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд урахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, дав показання, які підтвердити його причетність до скоєного кримінального правопорушення. ОСОБА_5 викрадену річ повернув потерпілому, який цивільного позову не пред`явив, що свідчить про відсутність претензій як матеріального так і морального характеру. Просила врахувати, що ОСОБА_5 на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_9 , 2017 року народження, бере участь у виховані шляхом сплати аліментів, перебував з листопада 2022 року до затримання (квітень 2023 року) на військовій службі, та знову призваний до ЗСУ, в грудні - січні 2023 року пройшов ВЛК, в скоєному щиро кається, зробив належні висновки. Та, при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України і визначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з такого.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що помякшують і обтяжують покарання.

На підставі статтей 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, перебував на військовій службі з 21.11.2022 року, позитивно характеризується по місцю проживання (характеристика від 16.02.2024 року № 1/308 видана депутатом міської ради ОСОБА_10 ), відповідальний, добрий, не конфліктний, у колі спілкування осіб з антисоціальною неповедінкою немає, готовий до змін способу життя та поведінки, його вік на час вчинення кримінального правопорушення 42 роки, працюючий без оформлення трудових відносин в фірмі "Меблібуд" різноробочим, на утриманні має малолітню дитину 2017 року народження, на обліку у лікаря- психіатра та нарколога не перебуває, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, Висновок Органу пробації від 01.03.2024 року № 34/9/254-24 про те, що виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покрання з випробування, уповноважений орган пробації, вважає за доцільне застосувати ч.3 п.2 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження органом пробації.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин (стаття 69 КК України).

При цьому, відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній частині - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Отже, обов`язковою умовою для застосування положення ч. 1 ст. 69 КК України законодавець передбачив наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості злочину. До них можуть належати як обставини, що зазначені в даній статті, так і визнані судом такими, що пом`якшують покарання, однак, ці обставини повинні знижувати (зменшувати) ступінь тяжкості злочину істотно, і такі обставини мають перебувати одна з однією у такому співвідношенні і взаємодії та у своїй сукупності настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б несправедливим.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, перебування його в стані розгубленості та душевного хвилювання, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, перебування до березня 2023 року на військовій службі, наявність таких пом`якшуючих обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, котрі істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд погоджується з думкою прокурора та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 при призначенні покарання ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Із матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 засуджений вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначено шляхом поглинення мен суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком п`ять років. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на два роки іспитового строку з покладенням обов`язків.

Кримінальне правопорушення за даним вироком, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 02 квітня 2023 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Частиною 4 статті 70 КК України передбачено, що якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Отже, суд вважає за доцільне та обирає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті, у виді чотирьох років семи місяців позбавлення волі, та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України щодо остаточної міри покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного поглинення менш судоворого покарання більш суворим, з визначенням покарання у виді позбавлення волі на п`ять років.

Із урахуванням виду та вартості майна, на яке було спрямоване протиправне посягання, даних про особу обвинуваченого, того факту, що він щиро покаявся, матеріальна шкода відшкодована, думку потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, цивільний позов не подав, а також позицію прокурора, щодо можливого виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому вбачає підстави для застосування ст. ст. 75, 76 КК України, та обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Цивільний позов в даній справі не заявлено.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи № 2865/23 від 24.05.2023 року.

Долю речового доказу слід вирішити виходячи з положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368 - 371, 373, 374, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотири) роки 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 260,00 грн. (двісті шістдесят гривень 00 копійок).

Речовий доказ, тюнер марки "Satcom 4150 HD" повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю, звільнивши від зберігальної розписки.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії такого рішення. При цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. В разі оскарження вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1