ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/495/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/968/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого обвинуваченого чи його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, а питання про погіршення не ставиться, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 02 02 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вищевказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до ст. ст.100, 126 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 у травні 2023 року, більш точний час не встановлено, за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, бажаючи цього, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, почав вирощувати рослини роду коноплі у невстановленій кількості, за якими він доглядав шляхом здійснення їх поливу в місці їх зростання, бажаючи довести їх (рослини роду Коноплі) до стану дозрівання. Довівши їх до стану дозрівання, ОСОБА_7 з травня 2023 року, почав по трохи зривати вирощені рослини роду коноплі (їх частини листки) та зберігати їх в будинку за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Злочинна діяльність ОСОБА_7 , була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 10 10 2023 року у період часу з 06-45 до 09-54 години в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , виявили та вилучили речовину, яка згідно з висновком судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/23136-НЗПРАП від 19 10 2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, загальною вагою 2418,5345 грам, яку останній незаконно зберігав за місцем свого мешкання.

За таких обставин ОСОБА_7 , незаконно зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який згідно з Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» в «Таблиці 1», особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною вагою 2418,5345 грам відноситься до великих розмірів.

Своїми умисними діями, ОСОБА_7 , всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно зберігав за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, у великих розмірах, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» та Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу у великому розмірі, без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню та просить призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України із урахуванням вимог ст. 69-1 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України просить звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор просила про задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та незастосування кримінального закону, який підлягає застосуванню.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги прокурора, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду справи за його відсутності, не надавав.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку колегії суддів суд першої інстанції навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Перевіряючи доводи прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування ст. 69-1 КК України, колегія суддів вважає їх не позбавленими правових підстав, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливою частиною КК України.

Констатації підлягає факт, що за наявності вищевказаних обставин, призначення покарання у розмірі, який не перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України є обов`язковим та безальтернативним.

Проте, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Крім того, судом першої інстанції достовірно встановлено відсутність обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, а також, беручи до уваги висновки Верховного Суду України, викладені у постанові Судової палати з розгляду кримінальних справ Верховного Суду України від 14 04 2016 року щодо застосування ст. 69-1 КК України, зокрема щодо неврахування при застосуванні положень ст. 69-1 КК України добровільного відшкодування шкоди або усунення збитків тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно, колегія суддів з огляду на принцип законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, використовуючи свої дискреційні повноваження, вважає за необхідне, враховуючи положення п.4 ч.1 ст. 409, п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, змінити оскаржуваний вирок, зменшивши, на підставі ст. 69-1 КК України строк призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 309 КК України.

Так, санкцією ч.2 ст. 309 КК України максимальним строком найсуворішого виду покарання є позбавлення волі строком на 3 роки.

Отже, враховуючи положення ст. 69-1 КК України, ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, що становить дві третини покарання за інкримінованою йому статтею.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку що доводи прокурора мають усі належні підстави для зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п. 1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 02 02 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України, - в частині призначеного покарання - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

На підставі ст. 69-1 КК України пом`якшити призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України покарання, призначивши йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ___________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4