Провадження № 1-кс/686/5483/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001544,

встановив:

25.06.2024 року адвокат ОСОБА_2 , в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, в рамках кримінального провадження №0001544, на квартиру АДРЕСА_1 , яка, на думку ОСОБА_2 , належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є арешт майна.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

У ч.6 ст.132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ч.6 ст.170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, ще й правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вказаним вимогам закону подане ОСОБА_2 клопотання не відповідає. Так, виходячи зі змісту ст.ст.171-173 КПК України, слідчим суддею вирішуються питання про арешт майна лише за клопотанням певного кола осіб під час досудового розслідування.

У поданому клопотанні адвокат ОСОБА_2 вказує, що він є представником потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_3 , в інтересах якої й було подане клопотання про накладення арешту на вищеозначене майно, з метою забезпечення цивільного позову. Разом з тим, до клопотання ОСОБА_2 не було додано документів, які би підтверджували ту обставину, що він є тією особою, яка має право подавати вказане клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001544. Зокрема, хоча й ОСОБА_2 на останньому аркуші свого клопотання, серед доданих документів, зазначає копію ордеру адвоката, однак, фізично до матеріалів клопотання означений документ ОСОБА_2 долучений не був. Так, до клопотання ОСОБА_2 долучено лише копії: позовної заяви ОСОБА_3 (на 4 арк.); інформаційної довідки від 22.05.2024 р. (на 1 арк.); паспорту, ідентифікаційного коду, довідки, посвідчення водія і медичної документації ОСОБА_3 , а також свідоцтва про реєстрацію її транспортного засобу (на 15 арк.); паспорту, ідентифікаційного коду ОСОБА_4 (на 2 арк.); висновку щодо результатів медичного огляду останнього (на 1 арк.); повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (на 1 арк.); висновку експертного дослідження (на 7 арк.), водночас, ні копії договору про надання правової допомоги або ж ордера, ні копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, які б підтверджували наявність у ОСОБА_2 повноважень на представництво інтересів ОСОБА_3 у рамках означеного кримінального провадження, ОСОБА_2 до матеріалів клопотання не долучає. Крім того, долучена до матеріалів клопотання інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №379599054 від 22.05.2024 р., яка була виготовлена за параметрами пошуку за частковим співпадінням по фізичній особі (а не за параметрами запиту за об`єктом нерухомого майна), не надає можливості слідчому судді з`ясувати, хто на теперішній день є власником того нерухомого майна, на яке просить накласти арешт ОСОБА_2 . Слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що, окрім відсутності у вказаній інформаційній довідці актуальної інформації станом на теперішній час, пошук інформації був здійснений не за об`єктом нерухомого майна, а за фізичною особою за частковим співпадінням, що також може свідчить про неактуальність інформації по конкретному об`єкту нерухомості. Також, із врахуванням положень ч.1 ст.171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку з клопотанням про арешт майна до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області мав би звернутись саме цивільний позивач ( ОСОБА_3 ), інтереси якого в судовому засіданні може представляти представник, за наявності відповідних повноважень, або ж таке клопотання могло бути подано й представником сторони обвинувачення (у випадку, якщо досудове розслідування у кримінальному провадженні на сьогоднішній день триває та здійснюється тим органом досудового розслідування, який перебуває під юрисдикцією вказаного суду).

Тобто, ОСОБА_2 не доведено, що він дійсно є тією особою, яка, у відповідності з ч.1 ст.171 КПК України, може звертатись до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Недоліки, виявлені у клопотанні, позбавляють слідчого суддю можливості проведення розгляду поданого ОСОБА_2 клопотання та можливості вирішити питання про накладення арешту.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали клопотання не містять в собі підтверджень, що автор клопотання є особою, яка має право звертатись саме до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001544, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання повернути його ініціатору, роз`яснивши, що після виправлення вказаних недоліків, цивільний позивач вправі повторно звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 171, 172 КПК України, слідчий судя -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001544, повернути ініціатору.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя