ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000378 від 28.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Сватове Сватівського району Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України (далі- КК),-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000378 від 28.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК, повернуто прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Рішення суду обґрунтовано тим, що у порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки за результатами неодноразового виклику останнього до суду повістками про виклик, а також застосування до нього примусових приводів 08 січня 2024 року, 06 березня 2024 року, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 за вказаною у обвинувальному акті адресою не проживає й на сьогоднішній день мешкає на території міста Київ, що підтверджується рапортом співробітників поліції, відповідальних за виконання приводу. Таким чином викладені обставини свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону, які позбавляють суд можливості здійснити виклик обвинуваченого належним чином з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження у розумний строк.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження перебуває в провадженні суду більше восьми місяців, протягом яких викликати обвинуваченого не надалось можливим, суд дійшов висновку про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, слід повернути прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону полягають у відсутності у матеріалах провадження документів, які підтверджують факт направлення та факт отримання обвинуваченим судових повісток.

Судом порушено вимоги ч.1 ст. 136 КПК, згідно якої належним отриманням особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомлення, відеозапис вручення особі повістки, будь- які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Крім того матеріали судового провадження не містять жодного офіційного документу (як то інформація з адресно-довідкового бюро в системі Міністерства Внутрішніх справ України, зняття реєстрації з місця проживання, тощо) на підтвердження того, що на момент складання та затвердження обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , останній тривалий час не проживав за місцем мешкання, тоді як можлива зміна місця проживання обвинуваченим не є порушенням закону з боку сторони обвинувачення на момент складання та затвердження обвинувального акту, направлення його до суду та під час судового провадження.

Прокурор вказує, що проведення підготовчого засідання за відсутності обвинуваченого є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки свідчить про порушення судом вимог ч. 2 ст. 314 КПК.

Також вказує, що згідно положень ст. 335 КПК, суд мав можливість своєю ухвалою оголосити в розшук обвинуваченого та зупинити судове провадження, що судом зроблено не було.

Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в обвинувальному акті чітко зазначено місце проживання обвинуваченого, АДРЕСА_2 , до якого під час досудового розслідування не застосовано жодного запобіжного заходу, оскільки він з`являвся до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій.

Вищевказане, на думку прокурора, свідчить про те, що стороною обвинувачення встановлено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , а суд ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до вимог ст.ст.409, 411 КПК є підставою для його скасування.

Враховуючи викладене, прокурор просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.05.2024 про повернення обвинуваченого акта щодо ОСОБА_9 , обвинувачуваного за ч.1 ст. 309 КК, скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні у повному обсязі, вислухавши думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

В обґрунтування свого рішення про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000378 від 28.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 309 КК, вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК та необхідність його повернення прокурору, суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки за результатами виклику останнього до суду шляхом надіслання судових повісток поштовими повідомленнями на адресу проживання зазначеної в обвинувальному акті, а також застосування до нього примусових приводів, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 за вказаною адресою АДРЕСА_2 , - не проживає.

Згідно рапорту співробітника поліції, ОСОБА_9 мешкає на території міста Київ.

Відсутність фактичної адреси місця проживання обвинуваченого позбавляє суд можливості здійснити його виклик, що унеможливлює розгляд справи судом у розумні строки та створює тяганину по справі.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Суд, при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце проживання, громадянство).

Як вбачається з матеріалів провадження, 11.09.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000378 від 28.08.2023 щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст. 309 КК надійшов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Судом першої інстанції здійснювалися виклики обвинуваченого ОСОБА_9 у підготовче судове засідання, яке було призначене на 15.09.2023, 16.10.2023, 20.11.2023, 08.01.2024, 06.03.2024, за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті АДРЕСА_2 (т. 2 а.п.15,17,19,22, 27).

Проте на визначену дату підготовчого судового засідання, як і в подальшому, обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2024 року, 06 березня 2024 рок та 17 квітня 2024 року (т.2 а.п. 24,29,33) було постановлено здійснити примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_9 до суду першої інстанції.

Виконання ухвал суду про привід обвинуваченої було доручено співробітникам Відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а контроль за виконанням покладено на прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 .

Натомість жодна з ухвал суду про привід обвинуваченого ОСОБА_9 належним чином не виконана.

В матеріалах провадження наявний лише один рапорт оперуповноваженого СКП ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 17.04.2024, відповідно якого під час виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська щодо приводу в судове засідання на 15.00 годин 17 квітня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що останній по наявним базам НПУ мешкає на території міста Київ (т.2 а.п. 31).

За приписами ч.2 ст.315 КПК підготовче судове засідання відбувається, зокрема за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснюється спеціальне досудове розслідування).

Таким чином матеріали провадження свідчать про те, що протягом тривалого часу місцевий суд не мав можливості провести підготовче судове засідання через неявку до суду обвинуваченого ОСОБА_9 , а прокурор не вжив усіх належних заходів для забезпечення своєчасного виконання ухвал суду про привід обвинуваченої.

При цьому суд правильно зазначив у своєму рішенні про те, що відповідно до ч.1 ст.28 КПК, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відсутність фактичної адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_9 позбавляє суд можливості здійснити його виклик, що унеможливлює розгляд справи судом у розумні строки та створює тяганину по справі.

Отже у даному конкретному випадку, як слушно зазначив місцевий суд, єдиним можливим способом розшуку обвинуваченого ОСОБА_9 є повернення обвинувального акту прокурору для організації його розшуку на стадії досудового слідства.

Відповідно до ст. 2 КПК, завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і судовий розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_12 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, суд обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.

Підстав вважати, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті, а також, що судове рішення ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, про що вказує прокурор в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 травня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №00003778 від 28.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК, є належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 травня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000378 від 28.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.309 КК залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4