Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2892/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/649/24
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/2892/24 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.05.2024,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку цілодобового домашнього арешту у строк покарання згідно ч.7 ст.72 КК України.

Зараховано засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбутого покарання, призначеного за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області у справі №154/54/19 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України строк цілодобового домашнього арешту в період з 13.02.2019 по 13.04.2019 (включно) - з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною. При цьому, наголошує, що суд першої інстанції не повно розглянув його клопотання, не взяв до уваги строк застосування запобіжного заходу з 12.11.2018 по 13.01.2019 року у кримінальному провадженні №0000805. Звертає увагу, що у вироку від 13.02.2019 зазначено те, що до його вступу в законну силу йому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вирок набрав законної сили 13.08.2019, тому він перебував в умовах домашнього арешту фактично з 13.02.2019 по 13.08.2019, а саме, на примусовому лікуванні в протитуберкульозному диспансері в м.Боярці, Київської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечив щодо апеляційних вимог засудженого, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приписами ст.2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно до ч.7 ст.72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі (Закон України Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань від 28.03.2023 № 3342-IX).

Як убачається з матеріалів судового провадження №279/2892/24, ОСОБА_7 засуджено вироком Володимир-Волинським міського суду Волинської області від 13.02.2019 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком Броварського міського суду Київської області від 28.11.2017 у виді 1 року позбавлення волі та остаточно до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вирок набрав законного сили 13.08.2019 року.

Відповідно до протоколу затримання особи, засудженого за вчинення злочину від 13.02.2020 ОСОБА_7 було затримано. 13.02.2020 прибув до Київського СІЗО.

При цьому, згідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

В свою чергу, жодних доказів про продовження строку домашнього арешту засудженому ОСОБА_7 застосованого вироком Володимир-Волинським міського суду Волинської області від 13.02.2019 в порядку ст.199 КПК України, в матеріалах провадження №279/2892/24 не встановлено. Не надано таких доказів безпосередньо і суду апеляційної інстанції.

З урахуванням зазначених вимог Закону, суд першої інстанції, виходячи з вимог ч.7 ст.72 КК України, правильно зарахував у строк відбутого засудженим ОСОБА_7 покарання, призначеного за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.02.2019 строк цілодобового домашнього арешту в період з 13.02.2019 по 13.04.2019 (включно) - з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

При цьому, доводи засудженого викладені в апеляційній скарзі з приводу врахування йому в строк відбутого покарання період його перебування на примусовому лікуванні в протитуберкульозному диспансері в м.Боярці, Київської області, а саме з 13.02.2019 по 13.08.2019, є необґрунтованими. Заява подана до суду першої інстанції засудженим також не є обґрунтованою, не відповідає доводам викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі засудженого - відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.05.2024, якою зараховано засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбутого покарання, призначеного за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області у справі №154/54/19 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України строк цілодобового домашнього арешту в період з 13.02.2019 по 13.04.2019 (включно) - з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :