ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1289/24 Справа № 185/400/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року про заміну невідбутної частини покарання засудженому ОСОБА_7 більш м`яким,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_7 більш м`яким в порядку ст.82 Кримінального кодексу України (далі- КК) звернуся захисник ОСОБА_8

Оскаржуваної ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року задоволено клопотання захисника та замінено ОСОБА_7 , засудженому вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року за ч.1 ст.121, 69, 62 КК до покарання у виді триманням у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки, - невідбуту частину основного покарання, що становить 11 (одинадцять) місяців 2 (два) дні, на більш м`який вид покарання у виді обмеження волі на той самий строк, що становить 11 (одинадцять) місяців 2 (два) дні.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд, всупереч ч.1 ст.82 КК, замінив засудженому ОСОБА_7 невідбутну частину покарання, призначеного вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року за ч.1 ст.121, 69, 62 КК у виді триманням у дисциплінарному батальйоні на більш м`який виді покарання - обмеження волі. Аргументує тим, що положення ч.1 ст.82 КК застосовуються виключно до покарання у виді - обмеження волі, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі. Цей перелік є вичерпним, а відтак таке застосування судом першої інстанції нівелює вимоги ст.82 КК.

Окрім того, як вказує апелянт, вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року засудженому ОСОБА_7 вже було призначено покарання на підставі ст.ст.62,69 КК більш м`яке, аніж передбачено санкцією ч.1 ст.121 КК.

З урахуванням вищенаведеного прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника про заміну невідбутної частини покарання засудженому ОСОБА_7 більш м`яким.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та який наполягав на її задоволенні у повному обсязі, вислухавши думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін, засудженого, який залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання захисника та заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини основного покарання, призначеного вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року за ч.1 ст.121, 69, 62 КК у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, на більш м`який вид покарання у виді обмеження волі, місцевий суд, з посланням на положення ст.82 КК, зазначив, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент направлення клопотання до суду, станом на 18 січня 2024 року, ОСОБА_7 відбув більше половини строку покарання. Невідбута частина покарання на день розгляду справи становить 11 (одинадцять) місяців 2 (два) дні та за час відбування покарання характеризується позитивно, протиправних дій та порушень порядку перебування не здійснював. Згідно вироку вину у скоєному злочині визнав повністю.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що аналіз характеристики на засудженого ОСОБА_7 вказує на позитивну лінію поведінки засудженого за весь період відбування покарання, а тому вважав за доцільне замінити засудженому невідбуту частину покарання на більш м`який у виді обмеженням волі, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

Натомість з такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.82 КК невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що у розумінні положень ч.1 ст.82 КК, заміна судом більш м`яким покаранням застосовується виключно до невідбутої частини покарання у виді - обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі.

Між тим, вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено за ч.1 ст.121 КК, із застосуванням положень ст.69 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.62 КК замінено покарання ОСОБА_7 у виді 2 років позбавлення волі

триманням у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки (а.с.7-10).

Таким чином у даному конкретному випадку застосування судом до засудженого ОСОБА_7 визначеного ст.82 КК інституту заміни покарання або його невідбутої частини більш м`яким, а саме невідбутої частини покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на обмеження волі, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 та п.2 ч.1 ст.413 КПК є підставою для скасування рішення суду першої інстнації.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, а ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року такою, що підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання захисника про заміну невідбутної частини покарання засудженому ОСОБА_7 більш м`яким.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 413 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 у заміні ОСОБА_7 , засудженому вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року, невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4