Справа №: 630/570/24 Провадження №: 1-кс/630/214/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000377 від 30 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миколо-Комишувата Красноградського району Харківської області, громадянки України, українки, з середньою-технічною освітою, заміжньої, має на утриманні двох дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства, і доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

01 липня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 червня 2024 року о 23-30 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без дозволу користувача, проник до будинку за місце проживання своєї знайомої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_10 і ОСОБА_4 виник конфлікт на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в результаті кого остання, маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, діючи умисно, застосувала насильство, небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_10 , що виразилося в нанесені одного удару кухонним ножем в область грудної клітини. Після цього ОСОБА_4 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , припинила свої злочинні дії, а останній поспішно покинув домоволодіння та пішов в невідомому напрямку.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 були спричинені ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: проникаюче поранення грудної клітки з права, внаслідок чого 30 червня 2024 року о 03-30 год. в КНП «Люботинська міська лікарня» констатовано біологічну смерть потерпілого.

Органом досудового розслідування 30 червня 2024 року затримано за підозрою у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; та 30 червня 2024 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що виражається в тому, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, що може спонукати її до переховування від органу досудового розслідування та суду; з огляду на характер та обставини вчиненого злочину підозрювана може здійснювати незаконний вплив на свідків, які підтвердили факт вчинення нею злочину, і про яких вона обізнана після отримання копії клопотання та доданих до нього матеріалів; підозрювана, знаходячись на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не працює та не має джерел доходів. Тому для запобігання таким ризикам до підозрюваної ОСОБА_4 слід застосувати лише тримання запобіжний захід як тримання під вартою без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, в своїх промові посилалася на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання слідчого та просила застосувати неї домашній арешт, аргументувала це тим, що тривалий час проживає в житловому будинку, який належить матері її чоловіка, та в якому вона зареєстрована. Разом з нею проживають її діти син ОСОБА_8 , 2013 р.н., який є інвалідом з дитинства, бо страждає на аутизм, і донька ОСОБА_9 , 2016 р.н. Її чоловік ОСОБА_11 наразі проживає і працює в Польщі, пересилає їй гроші на утримання дітей і догляд за ними. Вона розуміє наслідки свого вчинку, не заперечує, що винна у смерті ОСОБА_10 , але тікати від слідства чи суду не має наміру і готова здати свій закордонний паспорт. Її син з-за своєї хвороби потребує постійного догляду і розвитку навичок самообслуговування, бо лише поряд з нею від почуває себе добре. Також ОСОБА_4 пояснила, що може цілодобово перебувати вдома, і донька зможе відвідувати магазин для придбання продуктів харчування, бо вона навчена цьому.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання слідчого та просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт. Захисник зауважила, що на її думку, підозра, яка повідомлена ОСОБА_4 , не обґрунтована, бо слідство ще не встановило, чи дійсно ОСОБА_10 помер внаслідок завданого у груди удару ножем, чи його смерть настала через неналежне і несвоєчасне надання медичної допомоги. Разом з тим, захисник просила взяти до увагу показання підозрюваної про визнання факту нанесення потерпілому удару ножем, але ймовірно це сталося під час захисту від дій потерпілого. До того ж, ОСОБА_4 після події не ховалася, тому немає підстав стверджувати, що вона буде переховуватися від слідства чи суду; вона самостійно виховує своїх дітей, один з яких є інвалідом, і ніхто з інших ймовірних родичів не зможе належним чином приділяти увагу догляду і вихованню цих дітей. Також захисник заперечила проти існування ризику впливу на свідків злочину, адже їх не було; та можливості вчиненні підозрюваною інших злочинів, бо вона має можливість утримувати себе та своїх дітей.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з витягом з ЄРДР від 30 червня 2024 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000377 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування обставин того, що 30 червня 2024 року о 02.37 год. до чергової частини відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення оператора 102, про те що до Люботинської міської лікарні було госпіталізовано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з адреси АДРЕСА_1 , з діагнозом проникаюче ножове поранення грудної клітини, алкогольне сп`яніння; о 4:30 год. ОСОБА_10 помер в лікарні.

30 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000377 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Це зокрема:

електронний рапорт за вхід. № 3545 від 30 червня 2024 року про реєстрацію повідомлення, яке надійшло на службу «102» від працівник швидкої медичної допомоги про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , був виявлений постраждалий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини;

листом КНП «Люботинська міська лікарня» про те, що ОСОБА_10 був доставлений де медичного закладу 30 червня 2024 року о 02-35 год. діагнозом - проникаюче ножове поранення грудної клітини зправа, і що 30 червня 2024 року о 03-30 год. констатована смерть ОСОБА_10 ;

протоколу огляду місця події від 30 червня 2024 року проведеного в період часу з 07-10 год. до 08-22 год. території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та безпосередньо в житловому будинку, в якому виявлено та вилучено: білий рушник з нашаруванням речовини бурого кольору, належний ОСОБА_4 , кухонний ніж з речовиною бурого кольору, належний підозрюваній ОСОБА_4 , а також виявлені нашарування речовини бурого кольору у вигляді крапель на території подвір`я;

протоколом огляду від 30 червня 2024 року трупа ОСОБА_10 , проведеного в приміщенні моргу КНП «Люботинська міська лікарня», на якому виявлені поранення;

протоколом затримання ОСОБА_4 від 30 червня 2024 року;

протоколом допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваної від 30 червня 2024 року, під час якого вона підтвердила, що ОСОБА_10 , з яким вона була давно знайома, 29 червня 2024 року приблизно о 23-30 год. проник до неї в будинок і між ними розпочався конфлікт, під час якого ОСОБА_10 ображав її, погрожував розправою і кілька раз вдарив її по голові, а вона завдала йому одного удару ножем у груди, і після чого ОСОБА_10 вибіг з будинку на вулицю;

протоколами допиту від 30 червня 2024 року свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які пояснили, що вранці 30 червня 2024 року вони перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проводився огляд місця події, і що присутня під час цього ОСОБА_4 давала слідчому пояснення, що це вона нанесла ОСОБА_10 один удар ножем в груди.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; або до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим у клопотанні, а також прокурором у судовому засіданні, зазначено, що підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити спроби переховуватись від правоохоронних органів та суду.

Так, підозрювана ОСОБА_4 має постійне і зареєстроване місце проживання, доглядає двох малолітніх дітей, з яких старший син потребує особливого догляду через наявну у нього хворобу. Захисником представлено висновок від 06 червня 2024 року про психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини ОСОБА_11 , 2013 р.н., в якому описано стан розвитку дитини та надані рекомендації щодо корекції та розвитку психофізичних функцій дитини, які мають виконувати як вчителі так і батьки. Отже у підозрюваної наявні родина і утриманці, які перебувають в залежності від неї в місці постійного проживання. міцні соціальні зв`язки і

Ці обставини, на переконання слідчого судді, лише знижують ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. В надані оцінки наявності ризику втечі слідчий суддя бере до увагу ту обставину, що джерелом доходів підозрюваної є фінансова допомога від чоловіка, який тимчасово перебуває в Польщі. Отже, наявність у підозрюваної такого джерела доходів не можна вважати ознакою міцних соціальних зв`язків. Також, зі слів підозрюваної, її чоловік мав намір вивезти її з дітьми до себе у Польщу для влаштування на постійне проживання. З огляду на відсутність у ОСОБА_4 обмежень у виїзді за кордон в період оголошеного в країні воєнного стану, не виключено, що вона може переховуватися від слідчого і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки, адже підозрюваній у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, загрожую покарання у виді позбавлення волі на строк не менше семи років.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

Наведене вище в сукупності вказує на наявність вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості впливу підозрюваної на свідків, слідчий суддя вважає недостатнім обґрунтування сторони обвинувачення наявності вказаного ризику, і доходить висновку, що такі доводи слідчого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, свідок ОСОБА_12 є мешканцем Краснокутського району Харківської області, а свідок ОСОБА_13 мешкає в іншій частині м. Люботин, отже жоден з них не являються сусідом чи знайомим ОСОБА_4 , що нівелює можливий вплив на них з боку підозрюваної. До того ж, вказані свідки були лише учасниками слідчої дії огляду місця події, який проводився із застосуванням засобів відеофіксації, і не були очевидцями кримінального правопорушення.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає, що такий ризик наразі відсутній. Припущення слідчого щодо існування такого ризику засновані твердженні про відсутність у підозрюваної джерел прибутків для забезпечення своєї життєдіяльності. Але, як з`ясовано під час судового розгляду клопотання, підозрювана отримує фінансову допомогу від чоловіка з-за кордону на рівні, достатньому для забезпечення потреб її сім`ї. Отже, ймовірність вчинення дій, подібних до тих, які зазначені у повідомленні про підозру, дуже низька, а тим більше, що завдання тілесних ушкоджень потерпілому було наслідком емоційного конфлікту, а не спроби заволодіння грошима чи майном потерпілого.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання щодо заходу, який належить застосувати до ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить із того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом згідно ст. 183 КПК України та у даному випадку є занадто суворим, а запобігти встановленому у даній справі ризику цілком можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Одночасно з цим на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000377 від 30 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування на строк до 30 серпня 2024 року включно.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_14 залишати цілодобово житло, в якому вона проживає, та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом строку дії запобіжного заходу:

З`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

Не відлучатися із м. Люботин Харківського району без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

Невідкладно повідомляти орган досудового розслідування про зміну місця свого проживання;

Утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження;

Здати до органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України.

Зобов`язати відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 , як особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання в задоволенні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1