Номер провадження №1-кс/641/811/2024 Справа №641/1973/24
УХВАЛА

01 квітня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 31.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 30.03.2024 року в ході огляду місця події, у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а саме: 1) корпус гранати РГО із штатною полімерною пробкою в отворі під запал. На бічній поверхні корпусу гранати наявне маркування «РГО 80-93-90 Я», який поміщено до паперового конверту Національної поліції України з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальним написом, а також опечатано; 2) підривач до ручних осколкових гранат типу УД3, на поверхні спускового важеля наявне маркування: «УДЗ С-18-90», який поміщено до паперового конверту Національної поліції України з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальним написом, а також опечатано.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 30.03.2024 о 10:20 на станції «Індустріальна» КП «Харківський метрополітен» у військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває на посаді радіотелефоніста у званні «солдат», виявлено та вилучено наступне: предмет, зовні схожий на корпус гранати типу РГО та підривач до неї типу УД3, який останній зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

30.03.2024 згідно рапорту поліцейського СПП № 3 ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_5 , в якому зазначено, що під час несення служби на станції «Індустріальна» КП «Харківський метрополітен» о 10 год. 20 хв. був зупинений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_4 на запитання: «Чи маєте Ви при собі заборонені законом предмети?», повідомив про наявність у нього корпусу гранати та підривача до неї.

Цього ж дня, у приміщенні кімнати поліції на станції «Індустріальна» КП «Харківський метрополітен» старшим слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто та вилучено: 1) корпус гранати РГО із штатною полімерною пробкою в отворі під запал. На бічній поверхні корпусу гранати наявне маркування «РГО 80-93-90 Я», який поміщено до паперового конверту Національної поліції України з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальним написом, а також опечатано; 2) підривач до ручних осколкових гранат типу УД3, на поверхні спускового важеля наявне маркування: «УДЗ С-18-90», який поміщено до паперового конверту Національної поліції України з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальним написом, а також опечатано.

Прокурор в судове засідання не з`явився, разом з клопотанням надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України неприбуття особи не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчим суддею встановлено, що 30.03.2024 о 10:20 на станції «Індустріальна» КП «Харківський метрополітен» у військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває на посаді радіотелефоніста у званні «солдат», виявлено та вилучено наступне: предмет, зовні схожий на корпус гранати типу РГО та підривач до неї типу УД3, який останній зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

За даним фактом ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області 31.03.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30.03.2024 у приміщенні кімнати поліції на станції «Індустріальна» КП «Харківський метрополітен» старшим слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто та вилучено: 1) корпус гранати РГО із штатною полімерною пробкою в отворі під запал. На бічній поверхні корпусу гранати наявне маркування «РГО 80-93-90 Я», який поміщено до паперового конверту Національної поліції України з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальним написом, а також опечатано; 2) підривач до ручних осколкових гранат типу УД3, на поверхні спускового важеля наявне маркування: «УДЗ С-18-90», який поміщено до паперового конверту Національної поліції України з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальним написом, а також опечатано.

Постановою слідчого від 31.03.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, можливості проведення подальших слідчих дій, зокрема проведення експертного дослідження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись статями 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 31.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 30.03.2024 року в ході огляду місця події, у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а саме: 1) корпус гранати РГО із штатною полімерною пробкою в отворі під запал. На бічній поверхні корпусу гранати наявне маркування «РГО 80-93-90 Я»; 2) підривач до ручних осколкових гранат типу УД3, на поверхні спускового важеля наявне маркування: «УДЗ С-18-90».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити для виконання до Слобідської окружної прокуратури м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1