Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6414/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.11.2023 року, якою виправлено описку у вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2021 у кримінальному провадженні №0000494 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні заяви про виправлення описки у вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2021 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України. Вважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що судом не враховано, що за Угодами про визнання винуватості від 18.12.2020 сторони погодилися на призначення покарання у виді штрафу в розмірі 7 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить саме 12 750 грн., а тому ухвала про виправлення описки щодо суми штрафу погіршує становище обвинувачених. Вказує, що стороною обвинувачення не було оскаржено вирок суду у зв`язку з невідповідністю зазначених Угод вимогам кримінального процесуального закону. Звертає увагу на те, що із заявою про виправлення описки звернулась прокурор ОСОБА_9 , а не прокурор, який укладав вказану Угоду.

Ухвалою Коростишівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.11.2023 заяву прокурора про виправлення описки задоволено та виправлено у вироку цього ж суду від 25.08.2021 по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, описку. Зазначено, що слід вважати правильним суму призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 штрафу по 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) грн. кожному, що становить еквівалент штрафу в розмірі 7 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обгрунтування вказаного рішення суд послався на те, що згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.03.2023 в даній справі та положень кримінального закону про те, що розмір штрафу визначається у неоподаткованих мінімумах доходів громадян, а не в їх грошовому еквіваленті, а такий розмір визначено у вироку відповідно до розміру узгодженого сторонами в Угодах про визнання винуватості, тому заява прокурора про виправлення описки підлягає задоволенню.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Від прокурора ОСОБА_10 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційний розгляд проводити у його відсутність. Захисник також просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким відомо про апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідача, доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши зміст Угод про визнання винуватості за клопотанням захисника, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки, незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до ч.2 ст.439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Як убачається з вироку Коростенського міськрайонного суду від 25.08.2021 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначено покарання, яке погоджене Угодами про визнання винуватості за ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч. 1 ст. 203-2 КК із застосуванням ст. 69 КК України кожному у виді штрафу у розмірі 7 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 12 750 грн.

Зазначений розмір штрафу відповідає вимогам ст.53 КК України, на що звернула увагу Колегія суддів Третьої судової палати ККС ВС від 20.03.2023 року в даній справі, зазначивши, що штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час ухвалення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з цим, визначаючи у вироку суму штрафу в грошовому еквіваленті, що дорівнює 12 750 грн., замість 127 500 грн., суд першої інстанції припустився помилки, в зв`язку з чим прокурор просив виправити зазначене.

Таким чином, призначивши засудженим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, суд, дотримавшись вимог ст. 53 КК України, визначив його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як того вимагає закон. Але, при визначені грошового еквіваленту припустився помилки.

Згідно судової практики Верховного Суду, зокрема відображеної в постанові від 28 жовтня 2021 року в справі № 296/6496/19, незмінність судового рішення є однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. В свою чергу описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.

Таким чином, помилку у визначенні грошового еквіваленту суми штрафу, на думку колегії суддів, можна вважати опискою. А тому виправлення допущеної у вироку описки у даному кримінальному провадженні не стосується зміни суті судового рішення та ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Жеа Каталан проти Іспанії» (Заява № 19160/91) від 10 лютого 1995 року, колегія суддів Верховного Суду вважає, що оскаржувана розбіжність між розміром штрафу та його грошовим еквівалентом стала результатом технічної помилки, виправлення якої може бути здійснено в порядку ст. 379 КПК.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення описки в оскаржуваному судовому рішенні, та зазначив про те, що слід вважати правильним еквівалент розміру штрафу 7 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян грошову суму 127 500 грн.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що нормами КПК не передбачено внесення змін до Угоди, сторони погодили суму штрафу саме 12 750 грн. та така зміна суми штрафу погіршує становище обвинувачених, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом в неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Доводи апелянта про те, що заява про виправлення описки подана прокурором, який не був стороною Угод про визнання винуватості від 18.12.2020 року, укладених між обвинуваченими та прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до постанови першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 30.03.2021 року прокурор ОСОБА_9 є старшим групи прокурорів в даному кримінальному провадженні (а.п.61 т.1).

Доводи захисника про те, що сторона обвинувачення не оскаржувала вирок суду від 25.08.2021 року з підстав невідповідності Угод вимогам п.1,2 ч.7 ст.474 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції з огляду на позицію Верховного Суду в даній справі, викладену у Постанові від 20.03.2023, яка відповідно до положень ч.2 ст.439 КПК України є обов`язковою для суду першої чи апеляційної інстанції (а.п.54-60 т.2).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.11.2023 року, якою виправлено описку у вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2021 у кримінальному провадженні №0000494 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: