Справа № 344/1447/24
Провадження № 1-кс/344/779/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участі секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність поліції щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_4 25.01.2024 звернувся до суду скаргою на бездіяльність поліції щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

01.02.2024 розгляд скарги відкладено у зв`язку з неявкою уповноваженого представника органу досудового розслідування. Також з метою підготовки до розгляду справи, Івано-Франківський РУП ГНП в. Івано-Франківській області повідомлено про необхідність надання до суду копії зави ОСОБА_4 та даних щодо результатів її розгляду.

05.02.2024 розгляд справи повторно не відбувся у зв`язку з неявкою уповноваженого представника органу досудового розслідування. Також, у зв`язку із ненаданням органом досудового розслідування копії зави ОСОБА_4 та даних щодо результатів її розгляду, було винесено ухвалу якою зобов`язано уповноважену особу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надати належним чином завірену копію заяви ОСОБА_4 від 24.01.2024 та інформації щодо результатів розгляду такої заяви.

08.02.2024 на ухвалу слідчого судді від 05.02.2024 надійшов лист Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській № 2548/108/46/02-2024 в якому поінформовано, що заява ОСОБА_4 від 25.01.2024 щодо неправомірних дій окремих працівників Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, зокрема слідчої СВ Івано-Франківського РУП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , зареєстрована 25.01.2024 в журналі вхідної кореспонденції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області № Д-11. 30.01.2024 заяву скеровано для розгляду в ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, що підтверджується супровідним листом № Д-11, Д-12/108/46/01-2024 від 30.01.2024.

08.02.2024 розгляд справи не відбувався у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, а з 12.02.2024 по 16.02.2024 суддя приймав участь в тренінгу в межах підготовки суддів та помічників суддів місцевих загальних судів.

У судовому засіданні 19.02.2024 скаржник просив слідчого суддю витребувати в ТУ ДБР матеріали перевірки за його заявою, оскільки його заява скерована для розгляду в ТУ ДБР.

Ухвалою слідчого судді від 19.02.2024 зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, надати належним чином завірену копію заяви ОСОБА_4 , подану 25.01.2024 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та інформацію щодо результатів розгляду такої заяви.

В судовому засіданні 21.02.2024 слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 долучив до матеріалів скарги заяву ОСОБА_7 від 24.01.2024 та відповідь ТУ ДБР на неї від 20.02.2024. Також пояснив, що подана ОСОБА_4 заява від 24.01.2024 не місить достатніх відомостей про обставини, які б свідчили про конкретні факти вчинення слідчою ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Після вирішення питання про долучення доказів та з`ясування позиції слідчого в судовому засіданні продовжено перерву, у зв`язку з неявкою в судове засідання скаржника, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

22.02.2023 та 28.02.2024 розгляд скарги не відбувся, у зв`язку з неявкою в судове засідання скаржника, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 07.03.2024 скаржник скаргу підтримав, додатково пояснив, що слідча не виконала ухвалу апеляційного суду повторно. В його заяві про вчинення злочину зазначено номер справи, про невиконання якої йдеться. Зокрема, скасовуючи постанову слідчого про закриття кримінального провадження апеляційним судом вказувалося, що скаржником надано документи, які не були предметом перевірки слідчого взагалі, що також свідчить про неповноту досудового розслідування. Проте, після скасування постанови слідча не виконала вказівок апеляційного суду щодо дослідження поданих ним документів. Просив скаргу задовольнити.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини, викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Отже, автоматичне внесення всіх заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення до ЄРДР не відповідає принципу процесуальної економії та негативно позначається на ефективності роботи слідчих.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру.

Встановлено, що 25.01.2024 ОСОБА_4 подав до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, в якій зокрема зазначено: « ОСОБА_5 не виконала рішення суду від 12.12.2024 року № 344/19455/23 і 30.12.23 закрила кримінальне провадження № 0002143. Вчинила злочин по ст. 382 ч. 2КК України.». Просив внести вказану інформацію до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.

Вищевказана заява датована ОСОБА_4 24.01.2024, а зареєстрована в РУП 25.01.2024.

Відповідно до листа Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській № 2548/108/46/02-2024, вказана заява ОСОБА_4 була зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області № Д-11 від 25.01.2024, та 30.01.2024 скерована для розгляду в ТУ ДБР, розташоване у м. Львові.

В свою чергу, ТУ ДБР листом від 20.02.2024 скерувало заяву ОСОБА_4 від 25.01.2024 до Івано-Франківського управління ДВБ НП України для розгляду та перевірки в межах компетенції, копію якого надіслано ОСОБА_4 .. В листі зокрема інформовано ОСОБА_4 , що у поданій ним заяві не вказано в чому саме полягають можливі неправомірні дії працівників поліції, в чому виявляється невиконання зазначених у заяві судових рішень, а також не вказано бідь-яких інших обов`язкових ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. Зміст заяви зводиться лише до зазначення номера судової справи, дати рішення та вказівки на те, що вони, нібито, невиконані. За висновком ТУ ДБР, з наданих ОСОБА_4 відомостей, підстав для вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України, не вбачається.

Також, слідчим суддею досліджено в ЄДРСР судове рішення від 12.12.2024 року у справі № 344/19455/23, яке за твердженням скаржника не виконала слідча, та встановлено, що за результатами апеляційного перегляду ухвалою апеляційного суду скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2023 року в кримінальному провадженні №0002143 за ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідальність за ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

При цьому, невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

При дослідженні вказаної ухвали апеляційного суду також встановлено, що її резолютивна частина не місить пунктів, які б зобов`язували слідчого вчинити конкретні слідчі дії, а про недоліки та підстави для скасування постанови слідчого йдеться саме у мотивувальній частині ухвали.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що дії (бездіяльність) слідчого після скасування постанови про закриття кримінального провадження, з огляду на зміст ухвали суду апеляційної, якою скасована постанова слідчого, не можуть кваліфікуватися ст. 382 КК України.

За таких обставин, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_4 від 24.01.2024, подана до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, не містила відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тому її подальше скерування для перевірки в ТУ ДБР, розташованого у м. Львові не порушує вимоги ст. 214 КПК України, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність поліції щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Богдан АТАМАНЮК