Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8496/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт, із встановленням заборони відчуження та розпорядження, на належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000198 від 19.12.2023, нерухоме майно, а саме на:

- житловий будинок загальною площею 336,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 116;

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0152, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» () №01/18 від 25.04.2018 та наказу №01/18-к від 25.04.2018 ОСОБА_5 призначений на посаду директора вказаного товариства.

Крім того, на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ПОДІЛ-АРТА» () №1/18 від 27.07.2018 та наказу №8-к від 15.08.2018 ОСОБА_5 за сумісництвом призначений на посаду директора вказаного товариства.

Відповідно до Статутів ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА» директор вказаних товариств наділений повноваженнями, пов`язаними з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій.

Таким чином, в силу положень ч. 3 ст. 18 КК України ОСОБА_5 є службовою особою.

Як встановлено досудовим розслідуванням, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 15.05.2022, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у директора ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА» ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо про те, що генеральний директор вказаних товариств ОСОБА_6 фактично не здійснює контроль за діяльністю вказаних суб`єктів господарювання, винник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном вказаних товариств.

При цьому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що одноособово реалізувати свій злочинний умисел він не зможе, розробив злочинний план щодо заволодіння майном вказаних товариств, залучивши до своєї злочинної діяльності пособника ОСОБА_7 та ввівши в оману працівників ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА», шляхом доведення до останніх інформації про те, що надалі ОСОБА_7 здійснюватиме неофіційно фактичне управління вказаними товариствами.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванні день та час, але не пізніше 15.05.2022, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, ОСОБА_5 , здійснюючи поточне управління (керівництво) ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА», будучи в силу своєї посади наділеним правомочністю управляти цими підприємствами, надав злочинну пропозицію ОСОБА_7 щодо вступу у протиправну діяльність, з метою пособництва та сприяння у заволодінні майном ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА» під час здійснення господарської діяльності вказаних товариств, на що ОСОБА_7 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки вказаних дій та бажаючи їх настання, погодився та вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 .

Крім того, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванні день та час, але не пізніше 15.05.2022, надав усні вказівки працівникам ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА» про здійснення фактичного управління вказаними товариства його тестем ОСОБА_7 та повне підпорядкування останньому під час здійснення господарської діяльності підприємствами.

В подальшому ОСОБА_7 , будучи не працевлаштованим працівником та особою, яка не наділена повноваженнями згідно Статутів ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА» щодо управління вказаними товариствами, діючи згідно злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, у період з 15.05.2022 до початку листопада 2023 року здійснював сприяння у вчинені злочинних дій, які полягали у фактичному керівництві ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА», шляхом управління працівниками вказаних товариств, надання останнім усних вказівок та розпоряджень щодо виготовлення продукції, її відвантаження, закупівлі сировини в обхід фіксації у відділах бухгалтерії вказаних товариств, контролю за залишком коштів на рахунках вказаних товариств, наданням вказівок щодо здійснення оплат, проведення розрахункових операцій та інших протиправних дій.

Внаслідок виконання вказаних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заволоділи товарно-матеріальними цінностями ТОВ «МЕДІПРОМТЕК» () та ТОВ «ПОДІЛ-АРТА» (), чим завдано збитків вказаним товариствам на загальну суму 6 829 324 грн.

17.06.2024 органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене групою осіб, в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах.

Обставини, викладені у повідомленій ОСОБА_5 підозрі у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування.

Під час досудового розслідування, з інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить нерухоме майно, яким є:

- житловий будинок загальною площею 336,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 116;

- земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0152, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, вказуючи на те, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України, за якою оголошено підозру ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання у разі його засудження за вчинення такого кримінального правопорушення, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на нерухоме майно, що належить підозрюваному.

При цьому у клопотанні слідчий, з метою забезпечення арешту майна, просив розглядати клопотання без повідомлення власника майна, щодо якого подане клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, у якому клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, а тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без участі прокурора та з урахуванням ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, із наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000198 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Отже, відповідно до ч.6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким злочином.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №383206030 від 17.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності належить:

- житловий будинок загальною площею 336,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 116;

- земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0152, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачена конфіскація майна та є достатні підстави вважати, що суд може призначити таке покарання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого про те, що у випадку направлення обвинувального акту до суду за результатами судового розгляду кримінального провадження суд може призначити підозрюваному додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому існує необхідність у накладенні арешту на вказане вище нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання у разі його засудження за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Із урахуванням встановлених обставин та вказаних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, слідчий суддя, оцінивши в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_5 нерухоме майно, яким є наведені вище житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , із встановленням заборони відчуження та розпорядження таким майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- житловий будинок загальною площею 336,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 116;

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0152, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,

із встановленням заборони відчуження та розпорядження усім вказаним вище майном.

Відповідно до вимог ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_8