Справа № 304/301/24 Провадження № 1-кс/304/221/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000004 від 29 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, про накладення арешту на майно,

У С Т А Н О В И В:

прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просить накласти арешт на вилучену в ході огляду 28 січня 2024 року одну купюру номіналом 50 Євро з серією та номером WR . Клопотання мотивує тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області проводиться досудове розслідування даного кримінального провадження, під час якого встановлено, що 28 січня 2024 року близько 12.00 год в обмінний пункт « АДРЕСА_1 надано для обміну банкноту номіналом 50 Євро з ознаками підробки. Прокурор також зазначає, що цього ж дня в період з 13.30 по 14.00 год працівниками ТУ БЕБ у Закарпатській області на підставі добровільної згоди касира вказаного вище обмінного пункту валют ОСОБА_4 вилучено одну купюру номіналом 50 Євро з серією та номером WR . Відтак ініціатор клопотання вважає, що вилучені грошові кошти є знаряддям та засобом вчинення злочину або набуті кримінальним протиправним шляхом, тобто є речовими доказами. На підставі наведеного прокурор просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого за його відсутності та підтримання клопотання у повному обсязі.

Відомості про власника майна у клопотанні відсутні, такий органом досудового розслідування не встановлений, а тому слідчий суддя розглядає клопотання без його участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частина 5 статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду видно, що такий здійснювався 28 січня 2024 року з 13.30 до 14.05 год; клопотання подане до відділення зв`язку 29 січня 2024 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів клопотання, що 28 січня 2024 року близько 12.00 год в обмінний пункт « АДРЕСА_1 надано для обміну банкноту номіналом 50 Євро з ознаками підробки.

Також з матеріалів убачається, що відомості про вказане кримінальне правопорушення 29 січня 2024 року були внесені до ЄРДР за № 0000004 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 199 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000004 від 29 січня 2024 року.

Крім цього з матеріалів видно, що в ході огляду 28 січня 2024 року в період з 13.30 по 14.05 год працівниками ТУ БЕБ у Закарпатській області на підставі добровільної згоди касира обмінного пункту « АДРЕСА_1 ОСОБА_4 одну купюру номіналом 50 Євро з серією та номером НОМЕР_1 після огляду вилучено.

Вказане підтверджується протоколом огляду від 28 січня 2024 року на підставі повідомлення зі служби «102».

Постановою старшого детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 про визнання речовими доказами від 29 січня 2024 року вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000004 від 29 січня 2024 року.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Ініціатором клопотання доведено, що вилучені під час огляду грошові кошти мають значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000004 та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання такого як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000004 від 29 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 28 січня 2024 року в ході проведення огляду місця події, а саме на одну купюра номіналом 50 Євро з серією та номером НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1