Справа № 463/3436/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/590/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушеннядо Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за його заявою від 9 квітня 2024 року про можливе вчинення кримінального правопорушення суддею Сколівського районного суду Львівської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала постановлена за неповного з`ясованих обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що слідчий суддя перейняв на себе функцію органу досудового розслідування, оскільки надав оцінку заяві про вчинення кримінального правопорушення, що є порушенням.

Вважає, що подана ним заява від 9 квітня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, на підставі ст. 214 КПК України, підлягала внесенню до ЄРДР, що залишено поза увагою слідчого судді під час розгляду скарги.

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився. 1 травня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Просить подану апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, а також позицію апелянта, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників, що не з`явились.

Перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з вимогами ст. 214 КПК України, слідчий проводить досудове розслідування лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Статтею 214 КПК України також встановлено, що досудове розслідування без внесення відомостей до ЄРДР проводити заборонено та вказані вимоги мають імперативний характер.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 9 квітня 2024 року, поданої ОСОБА_6 до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, заявник вважає, що суддею Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 КК України, при прийнятті рішення від 15 травня 2023 року у справі №453/973/22.

Водночас, у листі старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 зазначено, що слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, розглянуто у межах компетенції звернення ОСОБА_6 щодо можливих протиправних дій судді Сколівського районного суду Львівської області, за результатами якого встановлено, що на теперішній час не достатньо фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, підслідчого слідчим Державного бюро розслідувань. Додатково заявнику роз`яснено, що зі змісту його звернення вбачаються обставини, які можуть бути з`ясовані у ході відповідного дисциплінарного провадження. Крім того, відповідне рішення суду може бути перевірено у встановленому законом порядку (а.с. 60-62).

Тобто за своїм змістом вказана заява ОСОБА_6 зводиться до незгоди із рішенням та професійною діяльністю судді.

Відповідно до положень ст. 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено право на перегляд справи та оскарження судового рішення, згідно з яким учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, у разі незгоди з прийнятим суддею рішенням у справі, сторони вправі оскаржити його до суду апеляційної та, у визначених законом випадках, касаційної інстанції.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скасування або зміна судового рішення не має наслідком дисциплінарну відповідальність судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли скасоване або змінене рішення ухвалено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується зі слідчим суддею, що незгода з рішенням судді може бути підставою для оскарження цього рішення в порядку, визначеному процесуальним законом, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з`ясував обставини та мотиви, з яких уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 9 квітня 2024 року.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 9 квітня 2024 року про можливе вчинення кримінального правопорушення суддею Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 .

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого суддіЛичаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року, про відмову в задоволені скарги ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3