Провадження № 1-кп/761/2278/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000039 від 03.03.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміли, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111; ч.3 ст.255; ч.1 ст.263; ч.1 ст.263; ч.5 ст.407; ч.4 ст.410; ч.4 ст.410 КК України, клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000039 від 03.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111; ч.3 ст.255; ч.1 ст.263; ч.1 ст.263; ч.5 ст.407; ч.4 ст.410; ч.4 ст.410 КК України.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням пристрою електронного контролю або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі встановленому п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що повідомлена підозра ОСОБА_9 є необґрунтованою, допустимі та достатні докази причетності до інкримінованих кримінальних правопорушень відсутні, ризики на які посилається прокурор ґрунтуються на припущеннях є недоведеними, відсутні підстави вважати, що менш суворіші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підзахисного, не враховані дані, що характеризують особу підзахисного та наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Захисник ОСОБА_6 своє клопотання у судовому засіданні підтримав з мотивів у ньому наведеним та просив задовільнити.

Сторона захисту в особі захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 клопотання підтримали та просили його задовольнити та навели аналогічні доводи.

Прокурор вважав за необхідне залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які враховані судом при вирішення питання про продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу продовжують існувати.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження наявні у розпорядженні суду, суд дійшов наступних висновків.

Як убачається з обвинувального акта ОСОБА_9 висунуте обвинувачення у сукупності кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111; ч.3 ст.255; ч.1 ст.263; ч.1 ст.263; ч.5 ст.407; ч.4 ст.410; ч.4 ст.410 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_9 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався під час досудового розслідування слідчими суддями, а у подальшому судом у складі колегії суддів, що здійснює судовий розгляд даного кримінального провадження .

В ході вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу та подовження строку його дії слідчими суддями під час здійснення досудового розслідування перевірялося питання щодо наявності достатніх даних, які поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Наразі ОСОБА_9 набув вже статус обвинуваченого та обґрунтованість висунутого обвинувачення перевірятиметься судом в ході судового розгляду.

Зі змісту висунутого обвинувачення убачається, що, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень різного ступеню тяжкості, в тому числі, у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими.

При цьому, виходячи зі змісту поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На стадії судового розгляду, суд перевіряє обґрунтованість висунутого обвинувачення та відповідні висновки з цього приводу, можуть бути здійснені судом у рішенні суду яким завершується судовий розгляд кримінального провадження, в результаті дослідження та оцінки всіх доказів у їх сукупності.

Тому, доводи захисника про наявність висновку службової перевірки та необхідність допиту заявлених стороною захисту свідків для спростування висунутого обвинувачення, в рамках розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального законодавства.

Такі клопотання є передчасними, оскільки суд долучені докази у їх сукупності ще не дослідив, оскільки відповідні висновки, суд здійснює за результатами аналізу та оцінки доказів при ухваленні остаточного рішення, якім закінчується розгляд кримінального провадження.

Так, судом при вирішенні питання доцільності продовження строку дії раніше застосованих заходів забезпечення, враховувалися дані щодо особи обвинуваченого, при цьому суд, зважає на те, що відповідні обставини на даний час не змінилися, ризики не зменшились та продовжують існувати.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 , які були встановлені судом раніше, суд враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупністю з обґрунтованістю обвинувачення та вагомістю доказів на його підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Отже, враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_9 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактичні обставини та характер інкримінованих кримінальних правопорушень, наслідки які фактично настали у результаті вчинення даних кримінальних правопорушень, міру покарання, яка загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим, вік обвинуваченого, стан здоров`я, сімейний стан, наявність на утриманні батьків похилого віку, суд вважає, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений вживатиме заходів для ухилення від суду. Ці ж фактори можуть спровокувати незаконний вплив на свідків, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування та які безпосередньо судом ще не допитані.

Оцінюючи ризик переховування, слідчий суддя, враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме те, що ризик втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)).

Так, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_9 кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, а тому враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому, у даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_9 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення та фактичні наслідки, що настали у результаті вчинення даного кримінального правопорушення.

На даний час, судом лише розпочато дослідження доказів, а саме письмових матеріалів та речових доказів.

Попереду дослідження великого обсягу матеріалів кримінального провадження в тому числі і з грифом «таємно» та «цілком таємно» та допит заявлених свідків.

Тому, суд вважає, що продовжують існувати ризики незаконного впливу на свідків, оскільки у відповідності до ст. 23; ч.4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. А тому при застосуванні до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу не можна буде запобігти ризику його впливу на свідків, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування.

На переконання суду ненастання вказаних ризиків зумовлене саме застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту, щодо відсутності суспільного інтересу у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, є такими, що не відповідають об`єктивній реальності, а тому суд розцінює їх як не обґрунтовані.

У кримінальному провадженні суспільні інтереси загалом виражені в його завданнях, визначених ст. 2 КПК, та полягають у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Характер, обставини та наслідки кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , серед яких є кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, проти встановленого порядку несення військової служби, в період воєнного стану, беззаперечно свідчать про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи сторони захисту щодо не перешкоджання ОСОБА_9 суду у розгляді справи та нездійснення заходів що приводять до затягування розгляду чи перешкод проведенню засідань, спростовуються фактичною поведінкою сторони захисту.

Про вказане свідчить те, що, під час дослідження матеріалів, долучених стороною обвинувачення, зокрема, документів, які не є доказами за своєю процесуальною природою, кожним представником сторони захисту цитується великий обсяг завчасно заготовлених клопотань, які мають однакову суть, зауваження головуючого щодо раціонального використання процесуального часу - ігноруються, така поведінка свідчить про зловживання процесуальними правами сторони захисту, з метою створення передумов для порушення розумних строків, що є об`єктивно необхідними для виконання зазначених процесуальних дій.

Так, про наведене свідчить обсяг письмових заперечень обвинуваченого, аналогічних за змістом, під час дослідження матеріалів кримінального провадження щодо супровідних листів, процесуальних рішень, які не є доказами у кримінальному провадженні, їх зачитування в повному обсязі, ігнорування - відповідно, зауважень, пропозицій та роз`яснень головуючого щодо раціонального використання процесуального часу.

Інших істотних обставин, які б могли бути враховані судом при вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Отже, суд не вбачає на даний час правових підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який та не вбачає можливості визначення йому застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Враховуючи, що за результатами розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, суд вважає, що така ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 183, 201, 202 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням пристрою електронного контролю або альтернативний - у виді застави обвинуваченому ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Судді:

__________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3