печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000039, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене 08.03.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , здійсненого при його затриманні, а саме:

- грошові кошти у сумі 8 070 грн;

- грошові кошти у сумі 2 000 доларів США;

- грошові кошти у сумі 135 000 грн.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000039 від 14.02.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами у невстановленим досудовим розслідуванням час та місці виник єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 . З цією метою вони розробили злочинний план, який полягав у тому, що під виглядом оформлення «Білого» військового квитка для потерпілого ОСОБА_7 з діагнозом захворювання крові та в подальшому під виглядом працівників ДБР, ТЦК та поліції шляхом обману, заволодівали грошовими коштами потерпілого. Так, ОСОБА_5 згідно розподілених ролей, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживаючи довірою, діючи за попередньою змовою групою осіб, в телефонній розмові з потерпілим ОСОБА_7 домовилися про те, що ОСОБА_5 допоможе зробити останньому «Білий» військовий квиток з діагнозом захворювання крові.

11 січня 2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 згідно розподілених ролей, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживаючи довірою, діючи за попередньою змовою групою осіб, зустрівся з потерпілим ОСОБА_7 та повідомив йому про те, що він знаходиться 6 (шостий) в черзі на отримання «Білого» військового квитка та для пришвидшення потерпілий ОСОБА_7 повинен заплатити 6 000 тисяч Євро (згідно курсу НБУ за 11 січня 2024 року становить 250 000 грн. 80 коп.) на, що потерпілий ОСОБА_7 погодився та передав дані грошові кошти ОСОБА_5 .

Після цього, 15 січня 2024 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин на номер мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 надійшов телефонний дзвінок в месенджері «Telegram» від номера мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , та останній повідомив потерпілому про те, що всі місця зайняті та йому потрібно перерахувати на номер банківської карти № НОМЕР_2 ще 2 000 доларів США, оскільки, як повідомив ОСОБА_5 , послуги подорожчали та йому потрібно доплатити дані грошові кошти, на що потерпілий погодився та скинув на вищевказану банківську карту грошові кошти у сумі 75 660 гривень 00 копійок.

Після цього, 17 січня 2024 року, потерпілому ОСОБА_7 на мобільний телефон надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , який діяв згідно розподіленим ролям, зловживаючи довірою потерпілого повідомив йому про те, що потрібно ще 63 000 гривень для обстеження ВЛК, та після чого, потерпілий ОСОБА_7 переслав грошові кошти на номер банківської карти № НОМЕР_2 , яку останньому надіслав ОСОБА_5 .

Після цього, 19 січня 2024 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин на номер мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 надійшов телефонний дзвінок в месенджері «Telegram» від номера мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , який, діючи за попередньою змовою групою осіб та спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, домовилися про зустріч з потерпілим. Так, прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , потерпілий ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , щоб вони перейшли на вулицю Добринінська. Коли перейшли на дану вулицю, до них під`їхало 3 (три) транспортні марки «Део Ланос» в кольорі хакі, транспортний засіб «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_3 , в даних транспортних засобах знаходилися особи чоловічої статі, які були одягненні у військову форму, та транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 , з якого вийшла не встановлена досудовим розслідуванням особа разом з ОСОБА_5 та, підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 , повідомила йому про те, що він є працівником ДБР та для закриття питання про підробку документів, а саме військового квитка, потерпілому потрібно заплатити грошові кошти у сумі 15 000 доларів США, на що потерпілий погодився та через деякий час того самого дня віддав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі (згідно курсу НБУ за січень місяць становить 565 500 грн. 00 коп.).

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, 19.01.2024 повідомив потерпілого про те, що йому потрібно ще 2000 доларів США, а саме перерахувати на його банківську карту № НОМЕР_2 , на що потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що на даний час у нього немає грошових коштів в повній сумі та перерахував на № НОМЕР_2 , грошові кошти у 1 000 доларів США (згідно курсу НБУ за січень місяць становить 37 700 грн. 00 коп.).

У подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з єдиним умислом за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , 06.02.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., забравши потерпілого ОСОБА_7 на транспортних засобах «Део Ланос», транспортний засіб «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_3 , та прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , повідомили останньому про те, що йому потрібно заплатити 15 000 доларів США, на що потерпілий повідомив, що даних грошових коштів у нього немає та повідомив, що може заплатити лише 3 500 Євро (згідно курсу НБУ за січень місяць становить 145 110 грн. 00 коп.), на що дані особи, які представлялися як співробітники ТЦК, повідомили про те, що їм даних грошових коштів не вистачить та їм потрібно ще 1500 Євро. Також повідомили, що дані грошові кошти потрібно їм передати до 18 год. 00 хв. того ж дня, потерпілий перерахував на банківську карту № НОМЕР_5 грошові кошти у сумі 50 000 грн.

08 лютого 2024 року приблизно о 06 годині 00 хвилин за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_4 який одягнувшись у військову форму, представився потерпілому працівником ТЦК, увійшовши в довіру до останнього повідомив йому, що зможе зробити «Білий» військовий квиток дешевше, ніж ОСОБА_5 , та пообіцяв потерпілому, що його керівництво вирішить питання з ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою потерпілого, повідомив ОСОБА_7 , що йому потрібно 20 000 гривень на придбання джгутів, на що потерпілий ОСОБА_7 , зайшовши до себе до квартири, забрав та передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 20 000 гривень.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, шляхом обману, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, 14 лютого 2024 року, у першій половині дня, прибули на транспортному засобі марки «Kia Sorento» із номерним знаком НОМЕР_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вийшовши з транспортного засобу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи єдиний корисливий умисел на заволодіння грошовими коштами, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 та в ході розмови, скориставшись довірою останнього, шляхом обману почали просити грошові кошти у потерпілого на квадрокоптери у сумі 3- 5 тисяч гривень. На це потерпілий ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам про те, що в нього на даний час не має грошових коштів та повідомив, що зможе перерахувати тільки 2 000 гривень, на що ОСОБА_6 разом з невстановленим досудовим розслідуванням особам надіслали потерпілому номер банківської карти № НОМЕР_7 , на яку приблизно о 16 годині 20 хвилин останній перерахував 2 000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.03.2024 у ході спілкування ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 повідомив, що з метою того, щоб потерпілого не викликали та не відправляли служити в ЗСУ, треба додатково надати грошові кошти в сумі 8000 доларів США.

В ході проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, 08.03.2024 потерпілий ОСОБА_7 повідомив про наявність грошових коштів у сумі 4000 доларів США.

Після цього ОСОБА_4 на виконання злочинного плану прибув за адресою: АДРЕСА_1 на автомобілі «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 , та отримав з рук в руки від потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 4000 доларів США, які були надані для проведення контролю за вчиненням злочину.

08.03.2024 слідчим СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_8 на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проведено особистий обшук останнього, в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема:

- грошові кошти у сумі 8 070 грн;

- грошові кошти у сумі 2 000 доларів США;

- грошові кошти у сумі 135 000 грн.

Слідчий наголосив, що існує ризик знищення вищевказаного майна, яке може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Підсумовуючи клопотання, слідчий просив накласти арешт на вилучені грошові кошти, оскільки є підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання, жодних заяв на адресу суду не направив.

Від прокурора групи прокурорів ОСОБА_9 надійшло клопотання, в якому останній просить розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить, враховуючи, що групою осіб вчинено ряд майнових злочинів, в тому числі особливо тяжких, задовольнити клопотання з метою подальшої конфіскації майна, так як потерпілому у даному кримінальному провадженні заподіяно шкоду у особливо великих розмірах.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_10 подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_4 та письмові заперечення. Сторона захисту вважає вказане клопотання таким, що внесене без належних на те правових підстав, суперечить вимогам чинного КПК України, а тому не може бути задоволеним з огляду на наступне. Із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор. В момент затримання ОСОБА_4 чітко зазначав, що вилучені з його кишені кошти в сумі 8070 грн є його особистими коштами, а от вилучені з наплічної сумки кошти в сумі 135 000 грн та 2000 доларів США є коштами його адвоката, які та забула в машині разом з документами, а саме адвокатським досьє по ОСОБА_4 , повертаючись із запобіжного заходу у м. Львові, де вносила суму застави за ОСОБА_4 зі своїх особистих коштів в сумі 121 200 грн. та відповідно забирала його з Львівського слідчого ізолятора, а тому ходіння з такою сумою коштів по СІЗО є недоречним. Дані показання підтверджуються допитаним на досудовому слідстві ОСОБА_11 , який знаходився з ОСОБА_4 в момент затримання останнього та забирав разом з адвокатом ОСОБА_10 . ОСОБА_4 з Львівського СІЗО, допомагав адвокату з організаційними діями по сплаті застави, а саме обмінював кошти, які були в валюті, на гривні для внесення застави. Судове засідання відбувалось в другій половині робочого дня 05.03.2024, клопотання вручалось в день обрання міри запобіжного заходу, тобто в цей же день і застава сплачувалась одразу ж після отримання ухвали суду. Сторона обвинувачення посилається виключно на те, що вилучені кошти можуть бути предметом спецконфіскації, але останні не належать ОСОБА_4 . Слідчий обмежився перерахуванням вимог КПК України, які регламентують накладення арешту на майно, уникнувши реального встановлення правових підстав для накладення арешту на вилучене майно. Клопотання слідчого не відповідає вимогам закону, зокрема, у ньому не наведено чітких підстав, у відповідності до закону, якими слідчий обґрунтовує необхідність арешту майна, не зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини, свідчать про існування достатніх підстав для накладання арешту на майно. Вилучення та подальше накладення арешту фактично позбавить права законного власника розпоряджатись та користуватись належним майном. На підтвердження походження грошових коштів додала копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 23.06.2022, відповідно до якого ОСОБА_10 продала автомобіль за 300 000 грн. Також не доведено відповідність вилученого майна критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, а також можливої необхідності забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна. З огляду на викладене просила відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Дослідивши клопотання з додатками, письмові заперечення захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000039 від 14.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють .у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч. 3 ст. 132 КПК України.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання, 08.03.2024після безпосереднього затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України оперуповноваженим проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема:

- грошові кошти у сумі 8 070 грн;

- грошові кошти у сумі 2 000 доларів США;

- грошові кошти у сумі 135 000 грн.

З зауважень та доповнень адвоката ОСОБА_10 до протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_4 їхав до неї з лівого берега привітати з 8 березня та повернути кошти, які вона мала з собою на його заставу, та папку з документами, які вона забула в машині 06.03.2024 /а. м. 180-183/.

Відповідно до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 08.03.2024 останній на місці події з`явився випадково, оскільки планово їхав до свого захисника на правий берег, а саме з метою повернути їй документи та її грошові кошти, які вона залишила після спільної поїздки у м. Львів. Їхавши зі Львова до ОСОБА_4 зателефонував сусід ОСОБА_5 та попросив його поїхати забрати грошові кошти для його брата. ОСОБА_4 під`їхав на вулицю Автозаводську, зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що знаходиться на місці, після чого до нього підійшов чоловік, який передав пакет з грошовими коштами. Від`їхавши пару метрів ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції.

З наданих адвокатом матеріалів вбачається, що 05.03.2024 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4726/23 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», одночасно останньому визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 121 120 грн.

Згідно копії квитанції №68799411 від 05.03.2024 ОСОБА_10 внесла заставу у сумі 121 120 грн за ОСОБА_4 , у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти 06.03.2024.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_11 від 09.03.2024, останній разом із ОСОБА_4 у супроводі адвоката ОСОБА_10 04.03.2024 їздили у м. Львів на транспортному засобі Тойота Камрі, д.н.з. НОМЕР_4 , по особистих питаннях. Даний факт може бути підтверджений камерами Безпечне місто як у м. Києві, так і у м. Львові, камерами закладів у м. Львові та камерою відеоспостереження у приміщенні обміну валют. У місті Львові він за проханням адвоката ОСОБА_10 ходив у обмін валют та здійснював обмін іноземної валюти у національну валюту гривню, а саме з боку адвоката йому було надано 10 000 доларів США, із них він обміняв 8 000 доларів США. Після даної поїздки у бардачку машини залишилися документи та залишкові грошові кошти, належні адвокату ОСОБА_10 , а саме 135 000 гривень та 2 000 доларів США. 08.03.2024 ОСОБА_11 разом із ОСОБА_4 у першій половині дня поїхали вітати адвоката ОСОБА_10 із жіночим днем, а саме 8 березня.

Постановою слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_14 від 08.03.2024 грошові кошти у сумі 8 070 грн, 2 000 доларів США, 135 000 грн визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є предметом кримінального правопорушення /а. м. 184-187/.

Зі змісту клопотання вбачається, що метою накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, посилання слідчого на наявність підстав для арешту вилученого майна як такого, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки слідчим не доведено, що вилучені грошові кошти містять на собі будь-які сліди кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже в ході розгляду клопотання всупереч п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні в цій частині є формальною, та сам по собі факт винесення такої постанови не є достатнім для висновку про відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України та наявності підстав для його арешту.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В рамках кримінального провадження №0000039 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 190 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 190 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання - конфіскацію майна.

За таких обставин у слідчого судді наявні достатні підстави вважати, що суд в подальшому, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 190 КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на вказані в клопотанні грошові кошти підозрюваного у сумі 8 070 грн з метою забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження та зникнення цього майна.

Поряд з тим, враховуючи, що вилучені грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, 135 000 грнналежать захиснику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_10 , та вказаних тверджень захисту не спростовано органом досудового розслідування, прокурором, підстави для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна відсутні.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 8 070 грн, вилучені 08.03.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , здійсненого при його затриманні.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Вилучені 08.03.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , здійсненого при його затриманні, грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, 135 000 грн - повернути власнику ОСОБА_10 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1