Провадження № 1-кп/742/274/24
Єдиний унікальний № 742/2553/24
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

25 квітня 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , провівши підготовче судове засідання матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000278 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, офіційно не працюючий, інвалід ІІІ групи від 01.02.2023, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Прилуцькою окружною прокуратурою до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 23 квітня 2024 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, призначено до підготовчого судового засідання 25 квітня 2024 року.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Крім того, прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Своє клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовує тим, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; незаконно впливати на свідків та потерпілого (свідка у цьому ж кримінальному провадженні), оскільки підозрюваному достеменно відомо місце проживання та спосіб життя свідків кримінального правопорушення, і будучи на волі він може вступити з ним в зносини та шляхом умовляння, залякування, шантажу, чи підкупу може спонукати їх до відмови від дачі показів та участі в інших слідчих діях або спонукати його дати неправдиві покази; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме створювати докази власної непричетності до вчинення кримінального правопорушення, спонукати осіб, які не були свідками описаних подій надавати показання на підтвердження завідомо неправдивих захисних версій обставин кримінального правопорушення; вчинив тяжкий злочин, що безпосередньо посягають на суспільні відносини, що забезпечують охорону життя та здоров`я особи, разом з тим раніше був засуджений за вчинення злочину, що посягають на життя та здоров`я осіб, що вказує на небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення та у подальшому може вчинити інші кримінальні правопорушення. А тому тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду кримінального провадження. Зміна ж запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органу досудового розслідування, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, тобто запобігання ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід не дасть змоги уникнути даних ризиків.

Обвинувачений заперечив щодо задоволення поданого клопотання, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказав на необхідність отримання медичної допомоги зважаючи на наявні у нього захворювання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу заперечив, вказав, що обвинувачений обставини вчинення злочину підтвердив, вину у вчиненому визнає та кається у скоєному. Ризики про які зазначає прокурор відсутні, жодними доказами не підтверджені, та є припущенням. Тому вказав на можливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаному з позбавленням волі, а саме особистого зобов`язання, що буде достатнім та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні категорично заперечила щодо можливості зміни запобіжного заходу, вказавши, що інші запобіжні заходи ніж тримання під вартою жодним чином не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання про продовження запобіжних заходів, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1- 4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, з`ясовано.

На підставі наведеного, суд вважає достатніми підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитися від відповідальності, існує завжди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2024 року, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали визначено до 28 квітня 2024 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує характер висунутого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а також тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, тому суд дійшов висновку про доведеність прокурором того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, судовий розгляд ще не розпочався, потерпілий та свідки у провадженні не допитані, докази жодної зі сторін не досліджені, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, тому з метою запобігання встановлених ризиків та для досягнення дієвості кримінального провадження, дію запобіжного заходу необхідно продовжити.

Крім того, заявляючи вимогу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стороною захисту не вказано за якою адресою має бути обраний такий вид запобіжного заходу, кому належить помешкання, де обвинувачений має намір проживати на строк дії обраного запобіжного заходу, не надано заяви власника житла про те, що він не заперечує проти проживання обвинуваченого в належному йому помешканні, тощо.

Посилання сторони захисту на наявні у ОСОБА_4 захворювання не знижують ступінь його суспільної небезпеки для суспільства, не зменшують тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та не вказують на неможливість утримання в умовах ізоляції від суспільства. Лікарський нагляд він матиме можливість отримувати і в умовах слідчого ізолятора, який забезпечений медичною частиною та кваліфікованими спеціалістами.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину поєднаному з насильством, тому суд керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-316 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на:

14 год 30 хв. 15 травня 2024 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 23 червня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам справи та направити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6