Справа № 752/7586/24
Провадження №: 1-кп/752/1712/24
У Х В А Л А

13.05.2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження №0002561 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 197-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

вказаний обвинувальний акт надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва 09.04.2024 року із Голосіївської окружної прокуратури м. Києва.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Своє клопотання обгрунтувала тим, що виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення є ідентичним та неконкретним, оскільки не зазначено складу злочину, а саме об"єкту, об"єктивної сторони злочину, предмету злочину, ідентифікуючої ознаки земельної ділянки, що позбавляє можливості сторону захисту зрозуміти суть обвинувачення. Також вказує, що в обвинувальному акті відсутня вичерпна інформація щодо потерпілої сторони, оскільки сторона обвинувачення так і не визначилась чиї інтереси було порушено Інституту зоології ім. І.І. Шмальгаузена НАН України або Національного природного парку "Голосіївський", враховуючи і те, що в обвинувальному акті не зрозуміло, яка шкода була завдана, із врахуванням вказівки сторони обвинувачення про відсутність збитків в рамках даного провадження. Також захисник зазначає, що в обвинувальному акті немає всіх відомостей щодо слідчих та прокурорів, які брали участь в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 не було вручено підозру у встановленому законом порядку. Вказує, що в обвинувальному акті вказано співучасником іншу особу, стосовно якої обвинувальний акт було повернуто суддею Голосіївського районного суду м. Києва, і зазначення її даних в даному обвинувальному акті як співучасника суперечить вимогам КПК України та перешкоджає розгляду справи, а тому, на думку захисника, є всі підстави для повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та просить відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Представник потерпілого до суду не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Даний обвинувальний акт підсудний Голосіївському районному суду м. Києва.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає що клопотання захисника про повернення обвинувального акту підлягає задоволенню, оскільки надісланий до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Слід вказати, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунутому в порядку, встановленому КПК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, зокрема, обвинувачений повинен знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Аналіз норми п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати, який містить формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Пред`явлене обвинувачення має бути конкретизованим та не містити суперечностей, що є умовою реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , останній не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки наявне формулювання фактичних обставин та формулювання обвинувачення є тотожними, і органом досудового розслідування не вказано об`єкт, а саме ідентифікуючі дані земельної ділянки, та об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_3 злочину, зокрема, в чому проявилось самовільне зайняття ділянки.

Таким чином, можна стверджувати, що обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 є незрозумілим, неконкретним, що позбавляє сторону захисту в повній мірі зрозуміти суть обвинувачення та використати своє право на захист.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого.

Разом з цим, в порушення вищезазначеної вимоги, як вірно вказала захисник, органом досудового розслідування не було вказано дані ще одного потерпілого, оскільки як вбачається з постанови про визнання потерпілим від 22.06.2021 року, у першочерговому кримінальному провадженні №0005204, з якого було в подальшому виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , потерпілими було визнано Національний природний парк «Голосіївський» та Інститут зоології ім. І.І. Шмальгаузена, однак в обвинувальному акті вказано, що потерпілою стороною є лише Інститут зоології ім. І.І. Шмальгаузена НАН України, що є істотним порушенням вищезазначених вимог КПК України. Слід вказати, що дана підстава була наведена в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2022 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0005204, яка була залишена ухвалою Київського апеляційного суду від 6.04.2023 року без змін.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Положеннями ст. 291 КПК України прямо передбачена можливість зазначення у обвинувальному акті анкетних даних обвинувачених, потерпілих і викривачів. Можливість зазначати інших осіб, які не мають статусу обвинувачених, не передбачена ст. 291 КПК України, та/або іншими нормами КПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

За правилами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Тобто не може бути переданим до суду обвинувальний акт відносно осіб, яким у встановленому порядку не висунуте обвинувачення.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному будівництві на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка відноситься до особливо цінних земель, вчиненому за попередньою змовою з ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_6 не є обвинуваченою у даній справі, а обвинувальний акт не містить даних про те, що винуватість ОСОБА_6 встановлена вироком суду. Отже, незважаючи на те, що обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_3 , його зміст також містить обвинувачення у скоєнні того ж самого злочину ОСОБА_6 .

Принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого пунктом 1 статті 6. Зокрема цей принцип забороняє навіть передчасне висловлення щодо винуватості особі «яку обвинувачено у вчиненні злочину».

З урахуванням наведеного принципу, зазначення у акті твердження (які по своїй суті є обвинуваченням), що ОСОБА_3 вчинила злочин спільно із ОСОБА_6 , яка не є учасником провадження та не має статусу обвинуваченої у даному провадженні, свідчить про порушення презумпції невинуватості ОСОБА_6 .

Вказане є суттєвим порушенням як правових гарантій, передбачених національним законодавством, так і міжнародних стандартів у галузі судочинства, які послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_3 не було вручено підозру у встановленому законом порядку, суд до уваги не приймає, оскільки суду не надано будь-яких відомостей щодо дотримання або не дотримання процедури вручення підозри ОСОБА_3 .

Однак суд зауважує, що відповідно до вимог ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду саме прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному.

Разом з тим, суду не надано розписку про отримання ОСОБА_3 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Слід вказати, що в ч.4 ст. 291 КПК України визначений чіткий перелік документів, які надсилаються до суду із обвинувальним актом. Єдиним документом на підтвердження дій, передбачених в ст.293 КПК України, є розписка. Надання суду інших документів не передбачено законом, а отже заборонено.

Вказані вище порушення, на думку суду, є істотними та такими, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

При цьому, суд, звертає увагу на те, що судовий розгляд справи призначається саме на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності із законом, при цьому суд не може усувати недоліки, які допущені на стадії досудового розслідування кримінального провадження, оскільки на судову гілку влади покладена функція щодо здійснення правосуддя, а не виконання обов`язків, покладених на сторону обвинувачення.

Крім того, стороні обвинувачення слід звернути увагу на доводи захисника щодо відсутності вказівки в акті матеріальної шкоди, що не узгоджується з диспозицією ст. 197-1 КК України. Також заслуговують на увагу твердження захисника, що в обвинувальному акті немає всіх відомостей щодо слідчих та прокурорів, які брали участь в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, на переконання суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

ухвалив:

клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002561 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 197-1 КК України, повернути прокурору Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, у зв?язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Повний текст ухвали буде оголошено 15.05.2024 року о 09 год. 10.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1