Номер провадження: 11-сс/813/734/24
Справа № 947/438/24 1-кс/947/3192/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 13.03.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою закрито провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000532 від 03.08.2022 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що предметом оскарження є дії прокурора, які полягають у винесенні постанови від 15.02.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, яка відповідно до ст.303 КПК України не може бути оскаржена.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Апелянт вказує про незаконність та необґрунтованість судового рішення, безпідставність закриття слідчим суддею провадження за скаргою, не врахування, що його скарга подавалась в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а саме на дії та бездіяльність прокурора-процесуального керівника в кримінальному провадженні №0000532 від 03.08.2022 року у виді невиконання вимог ст.ст. 283, 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, що знайшло своє відображення в постанові про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, яка підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_5 зазначає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що скарга подавалась як на рішення прокурора, що не підлягає оскарженню.

Крім того, адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, з посиланням на те, що 13.03.2024 року слідчим суддею була оголошена лише вступна та резолютивна частини ухвали, копію ухвали отримана 14.03.2024 року, 23.03.2024 року подана апеляційна скарга. 16.04.2024 року апелянтом отримано ухвалу Одеського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, у зв`язку із пропуском строку на оскарження. 17.04.2024 року повторно подано апеляційну скаргу через відділення «Укрпошти» із клопотанням про поновлення строку на оскарження.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавав.

Захисник ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд апеляційної скарги за відсутності скаржника та його захисника.

За наведених обставин, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 .

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку прокурора, колегія суддів оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Що стосується строку звернення захисника ОСОБА_5 з апеляційною скаргою, колегією суддів встановлене таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику скаржника, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З оскарженої ухвали вбачається, що розгляд скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею 13.03.2024 року за участі захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_7 .

В матеріалах судової справи наявний супровідний лист про направлення копії ухвали суду від 13.03.2024 року на електронну адресу захисника ОСОБА_5 , однак не вбачається відповідного звіту підтвердження про отримання цієї копії захисником.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 стверджує, що копію ухвали отримав 14.03.2024 року, вперше направив апеляційну скаргу до апеляційного суду 23.03.2024 року, яка надійшла до суду 08.04.2024 року.

10.04.2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із пропуском строку на її апеляційне оскарження. Захисник вказує, що копію вказаної ухвали він отримав 16.04.2024 року, та 17.04.2024 року повторно подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на оскарження.

За таких обставин, з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК, з метою забезпечення апелянту права доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано Главою 26 КПК.

Рішення слідчого судді про закриття провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0000532 від 03.08.2022 року, апеляційний суд визнає обґрунтованими, з огляду на таке.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Згідно ч.1 ст.304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню (ч.4 ст.304 КПК).

З матеріалів судової справи вбачається, що 05.03.2024 року захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 (відносно якого 17.07.2022 року слідчим було складено повідомлення про підозру за ч.3 ст.332 КК України), звернувся до слідчого судді Київського районного суду Одеської області зі скаргою, в якій фактично висловив дві основні вимоги:

1)визнати незаконною та скасувати постанову прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 15.02.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження №0000532 від 03.08.2022 року на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України;

2)зобов`язати прокурора процесуального керівника в кримінальному провадженні прийняти постанову про закриття кримінального провадження №0000532 від 03.08.2022 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК.

Зі змісту скарги захисника ОСОБА_5 вбачається, що 08.02.2024 року захисник засобами поштового зв`язку звернувся до прокурора-процесуального керівника в кримінальному провадженні з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

15.02.2024 року прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, яку захисником отримано 26.02.2024 року.

У скарзі захисник вказує, що зазначена постанова прокурора винесена за неповного з`ясування обставин, необґрунтовано, незаконно, з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку із чим, на думку захисника, має бути скасована, та наводить свої певні мотиви. Захисник посилається на те, що на час його звернення зі скаргою, двомісячний строк досудового розслідування кримінального провадження №0000532 від 03.08.2022 року з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру закінчився 17.09.2022 року, тому вважає, що за приписами ст.ст. 283, 284 КПК прокурор мав закрити кримінальне провадження, що прокурором зроблено не було.

Зі змісту скарги та матеріалів судової справи встановлено, що фактично захисник ОСОБА_5 не погоджується із постановою прокурора від 15.02.2024 року про відмову в задоволенні його клопотання про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки вважає, що вказане кримінальне провадження мало бути закрито прокурором, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК після повідомлення особі про підозру.

В оскарженій ухвалі слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.303 КПК, якою передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та звернув увагу, що сторона захисту звернулась до прокурора із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, в задоволенні якого постановою прокурора від 15.02.2024 року було відмовлено, однак вказана постанова за приписами ст.303 КПК не оскаржується. Оскільки вказана скарга вже призначалась до розгляду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження за скаргою захисника.

Колегія суддів наголошує, що ч.1 ст.303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Доводи захисника про незаконність оскарженої ухвали з посиланням на те, що скарга подана ним в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а саме на дії та бездіяльність прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000532 від 03.08.2022 року у виді не виконання вимог ст.ст. 283, 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, що підтверджується постановою прокурора про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки аналіз змісту поданої скарги свідчить про те, що основною вимогою захисника до слідчого судді було визнання незаконною та скасування постанови прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 15.02.2024 року про відмову в задоволенні його клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Щодо іншої вимоги захисника у скарзі про зобов`язання прокурора прийняти постанову про закриття кримінального провадження, то слідчим суддею вірно звернуто увагу, що слідчий та прокурор в своїй процесуальній діяльності є процесуально незалежними, безпідставне втручання в їх діяльність забороняється, та слідчий суддя позбавлений можливості зобов`язати прокурора-процесуального керівника в кримінальному провадженні прийняти постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження за скаргою захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали, а відтак подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та поновити строк на оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.03.2024 року, якою закрито провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0000532 від 03.08.2022 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4