Справа№534/985/22
Провадження №1-кп/534/195/22
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000207 від 07.06.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні), Полтавської області, громадянина У країни, працює вантажником у ПП «Фламінго Текстиль», освіта середня, не одруженого, не є військовозобов`язаний, не є учасником бойових дій, не має інвалідності, маює на утриманні дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

06 червня 2022, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебував біля кафе-бару «Живе пиво», що розташоване за адресою: Полтавська область, Кременчуцької район, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, б.47, де у останнього виник конфлікт з ОСОБА_8 . В цей час, у зв`язку із раптово виниклими неприязними відносинами, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розташовуючись в положенні стоячі, обличчям до потерпілого, завдав один удар своєю правою рукою зігнутою в кулак в праву частину обличчя ОСОБА_8 та один удар своєю правою рукою зігнутою в кулак в лобну ділянку з лівої сторони ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав на землю, тим самим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 416 від 10.06.2022 у вигляді синців навколо правого ока і лобу зліва, перелому нижньої стінки правої орбіти, які утворилися від безпосередньої дії тупих предметів (можливо і при ударі рукою сторонньої людини), у вказаний строк і при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я. Пошкодження у вигляді перелому нігтьової фаланги 3-го пальця лівої кисті, утворився від дії тупого предмету або при ударі о такий, більш вірогідніше під час падіння тіла ( коли тілу було надане прискорення) і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкоджені, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та експертів у судових засіданнях у цій справі, дослідивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, дійшов наступних висновків.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, надав наступні за змістом покази, що 06.06.2022 року, після закінчення тренування на стадіоні «Фламінго» обвинувачений разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 прийшов до бару «Вегас» по вул. Добровольського, точної адреси обвинувачений не пам`ятає. Прийшовши до бару обвинувачений зі своїми товаришами замовили по бокалу пива. ОСОБА_10 підійшов до сусіднього столику де відпочивали ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Через деякий час ОСОБА_8 підійшов до столику за яким сидів обвинувачений та почав бесіду у ході якої у нього виникла сварка з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запропонував останньому вийти з бару для розмови. Через деякий час обвинувачений почув крики та вийшов з бару з іншими відвідувачами та побачив як ОСОБА_8 лупцює ОСОБА_10 . Руки у ОСОБА_10 були у крові та розірвана футболка, а сам він лежав у кущах поблизу бару. Обвинувачений швидко підійшов до ОСОБА_10 потім запитав у ОСОБА_8 , що він зробив? У відповідь від ОСОБА_8 обвинувачений отримав образи та декілька не точних ударів у лице та плече. Обвинувачений у відповідь наніс потерпілому один удар.

На питання прокурора обвинувачений повідомив, що у кущах біля бару він бачив ОСОБА_10 , який обвинуваченому нічого не розповів з приводу того чого він там знаходиться. На двір вийшли компанія, яка сиділа за столом обвинуваченого та за столом потерпілого та ще був ОСОБА_13 . Обвинувачений підняв ОСОБА_10 з кущів та провів його додому. Обвинувачений наніс удар правою рукою стиснувши пальці у кулак у обличчя потерпілому який стояв правим боком до обвинуваченого.

На питання захисника обвинувачений повідомив, що обвинувачений стояв обличчям до потерпілого коли останній наносив удари у лице обвинуваченого. В момент нанесення удару потерпілий був у положенні правим боком до обвинуваченого та отримав від останнього удар у відповідь після чого обвинувачений не бачив, що було з потерпілим так як був зайнятий допомогою ОСОБА_10 . Коли обвинувачений покидав місце пригоди, брат потерпілого ОСОБА_11 намагався зупинити обвинуваченого та влаштувати бійку на що обвинувачений не звертав уваги. Інших ударів обвинувачений потерпілому не наносив. Після того як обвинувачений та його товариші разом з ОСОБА_10 повели останнього додому на місці події залишився потерпілий його брат та їхня компанія. З компанії обвинуваченого на місці події ніхто не залишився. Інших сутичок на місці не було. Обвинувачений не бачив, щоб потерпілий бив ОСОБА_10 , але він його тримав за порвану футболку, а потім стояв над ним та щось пояснював, при цьому руки та коліна ОСОБА_10 були у крові, нігті на ногах здерті.

На питання головуючого обвинувачений повідомив, що визнає що вдарив потерпілого, але пояснив, що не знав як по іншому зупинити агресивні дії потерпілого у свій бік. Пояснив, що вчинив дані дії в якості захисту себе та свого товариша ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_8 , допитаний у судовому засіданні, надав наступні за змістом покази, що влітку відпочивали у барі, після закриття вийшовши з бару у потерпілого з ОСОБА_14 виник конфлікт в ході якого потерпілий взяв ОСОБА_14 та жбурнув у кущі біля бару. Через якийсь невеликий проміжок часу обвинувачений ударив потерпілого ззаду. Після цього свідка підняв брат.

На питання прокурора потерпілий повідомив, що дійсно подія могла відбутися 06.06.2022 року, потерпілий відпочивав з братом, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прізвище якого потерпілий не пам`ятає. Обвинувачений відпочивав у компанії ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та якийсь хлопець ОСОБА_18 . Після нанесеного удару обвинувачений відійшов до літньої альтанки, яка була поруч. Потерпілий запитавши обвинуваченого щодо нанесеного удару. отримав відповідь наступну за змістом «обвинувачений наніс удар із за того що потерпілий задів його плече».

На питання захисника потерпілий повідомив, що одразу після удару обвинуваченого потерпілий впав на землю на лівий бік, зламавши при цьому палець руки. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий разом зі своєю сестрою направився до швидкої. Підчас падіння потерпілий пам`ятає, як отримав тілесне пошкодження лобу. Потерпілий повідомив, що в нього була сильна головна біль тому він отримав лікування у невролога та пройшов медичне обстеження «МРТ». Потерпілий повідомив, що їздив до м. Полтава для того щоб провести операцію, так як була висока вірогідність втратити око. Потерпілий точно не пам`ятає, чи були знімки до вищевказаного медичного обстеження «МРТ». Інших обставин потерпілий не пам`ятає. Потерпілий повідомив, що лікування проходив близько тижня амбулаторно без стаціонарного лікування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , надав наступні за змістом покази, що він, перебуваючи у барі «Вегас», в якому перебували за столами поряд дві компанії людей. ОСОБА_19 робилися зауваження зі столу напроти, бо останній почав сильно знущатися із ОСОБА_20 та напав на нього на вулиці, застосувавши до нього фізичну силу, який в результаті роздер собі коліна. В цей час ОСОБА_21 вирішив заступитися за ОСОБА_20 та почав розбороняти. Момент удару чи іншого фізичного контакту між обвинуваченим та потерпілим свідок не пам`ятає.

На питання прокурора свідок повідомив, що подія могла відбутися 06.06.2022 року приблизно о 21.30, але точної дати та часу свідок не пам`ятає. Свідок пам`ятає, що у барі були присутні крім нього ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . У барі літньому майданчику вживали пиво, декілька келехів. Зауваження ОСОБА_26 ставилися ОСОБА_27 із-за причин точно не відомих свідку. Конфлікт між ОСОБА_28 та ОСОБА_29 почався на вулиці біля бару «Вегас». ОСОБА_30 на зауваження ОСОБА_20 відреагував тим, що жбурнув останнього у кущі, поряд з баром, у цей момент ОСОБА_21 почав намагатися їх розборонити. Потерпілий обвинуваченому не наносив ніяких ударів. Свідок з обвинуваченим знайомий давно та перебуває у дружніх відносинах. Потерпілого знає, але відносин не підтримує.

На запитання захисника свідок повідомив, що на потерпілому ні до інциденту, ні після фізичних пошкоджень не помітив ні синців, ні чогось іншого. Свідок пам`ятає, що потерпілий повідомив, що його вдарили. Поряд з потерпілим були присутні йог брат та якийсь ОСОБА_31 , точно свідок не пам`ятає. Під час конфлікту ОСОБА_32 та ОСОБА_33 обвинувачений почав відтягувати потерпілого за руку та потім між ними почалася сутичка. Побачивши це свідок почав їх розбороняти. Свідок пам`ятає, що потерпілий повідомив, що обвинувачений наніс йому удар потайки. Свідок не помітив, що у конфлікті хтось когось ударив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав наступні за змістом покази, що перебуваючи у барі на проти парку відбувся конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс удар потерпілому, після чого потерпілий впав на землю після чого обвинувачений пішов з місця події.

На запитання прокурора свідок повідомив, що подія могла відбутися у ввечері перед закриттям бару 06.06.2022 року приблизно о 21.30, але точної дати та часу свідок не пам`ятає. Свідок повідомив, що у барі разом з ним відпочивав потерпілий. Конфлікт почався з того, що так названий ОСОБА_34 почав робити зауваження потерпілому, потім компанія вийшла з літнього майданчику бару. Підчас розмови обвинувачений вдарив зверху потерпілого. Удар був нанесено у око потерпілого, після чого обвинувачений пішов з місця події.

На запитання захисника свідок повідомив, що ОСОБА_36 - це людина, яка перебувала за одним столом зі свідком та потерпілим, а так названий ОСОБА_34 це інша людина, яку відштовхнув потерпілий. Конфлікт почався з того, що так названий ОСОБА_34 почав словами чіпляти потерпілого, на вулиці біля літнього майданчику потерпілий відштовхнув від себе так названого ОСОБА_37 . Підчас події всі стояли у колі, ліворуч від свідка стояв потерпілий та інші учасники. Точного місця положення учасників конфлікту свідок не пам`ятає. Свідок повідомив, що обвинувачений через натовп, вистрибнувши до потерпілого, наніс йому удар після якого останній впав на землю. Після конфлікту свідок пішов додому. Потерпілий теж зі знайомим пішли додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав наступні за змістом покази, що він у компанії відпочивав у барі «Вегас», ближче по часу до закриття бару на вулиці потерпілий почав нецензурно виражатися у бік свідка, у зв`язку з чим отримав зауваження. У ході сварки потерпілий вхопив свідка за футболку та потягав по асфальту та викинув у кущі поблизу бару. Після того, як свідок оговтався, всі події вже закінчились. У майбутньому конфліктів з потерпілим у свідка не було, останній викинув порвану футболку та пішов додому. Свідок не бачив, того що хтось комусь наносив тілесні ушкодження.

На запитання прокурора, свідок повідомив, що подія відбулася влітку 2022 року, свідок відпочивав разом з ОСОБА_38 , ОСОБА_17 та ще двоє людей поряд відпочивав потерпілий з братом та іншими. Після закриття бару всі вийшли з бару, та свідок зробив зауваження потерпілому, тому що він виражався нецензурними словами. Потерпілий вхопив свідка за футболку та, тягаючи його по асфальту, поранив його коліна, після чого закинув його у кущі поряд. Свідок, отямившись, викинув футболку та пішов додому. Компанія, в якій перебував потерпілий, можливо, вживали алкоголь, свідку не відомо, так як він не спостерігав за ними у барі.

На запитання захисника свідок повідомив, що свідок разом сидів зі своєю компанією та нікого не чіпав. Після того, як свідок отямився, він бачив як всі стояли. В момент коли потерпілий тягав свідка за футболку, інші намагалися їх розборонити та відтягти потерпілого. Свідок не бачив, чи наносив удари обвинувачений потерпілому.

На запитання головуючого свідок повідомив, що свідок не бачив, щоб потерпіли та обвинувачений наносили один одному тілесні ушкодження. Свідку стало відомо про тілесні ушкодження потерпілого зі слів обвинуваченого, який повідомив про те, що потерпілий звернувся до поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 надав наступні за змістом покази.

У день, коли сталася подія, свідок разом зі своїм знайомим обвинуваченим відпочивали у барі. Підчас відпочинку у потерпілого з один із компанії сталася сутичка. Свідок приймав участь у розніманні цього конфлікту. Підчас сутички потерпілий відмахнувся від обвинуваченого, після чого останній вдарив потерпілого.

На запитання прокурора свідок повідомив, що подія відбулася влітку 2022 року. Свідок відпочивав разом із потерпілим його братом та ОСОБА_40 у барі по АДРЕСА_3 . Підстави та обставини конфлікту не пам`ятає. Потерпілий відмахнувся від обвинуваченого рукою, після чого останній наніс удар кулаком по обличчю потерпілого. Після удару потерпілий впав до землі, а обвинувачений відійшов у бік. Свідок разом з братом потерпілого підняли потерпілого із землі. Потім потерпілий викликав поліцію. Свідок бачив синець під оком у потерпілого. Обвинувачений, нічого не сказавши, покинув місце події до приїзду поліції.

На запитання захисника свідок повідомив, що потерпілий відмашкою вдарив обвинуваченого, а обвинувачений наніс удар потерпілому у відповідь. Свідок пам`ятає, що у розтягуванні потерпілого та іншої особи, яка свідку не відома приймали участь всі, іншого свідок не пам`ятає. Також свідок не пам`ятає в якому положенні знаходилися потерпілий та обвинувачений у момент удару обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_41 надав наступні за змістом покази.

На питання захисника експерт повідомив, що проводив експертизи у цьому кримінальному провадженні. Щодо підпису іншого експерта під цими експертизами то експерт пояснив, що на момент закінчення експертизи перебував на лікарняному, а інший експерт ОСОБА_42 мав законне право так як виконував обов`язки керівника установи тому і закінчив оформлення експертизи та поставити свій підпис. Експерт повідомив, що він проводив дослідження, експерт ОСОБА_42 зробив висновки дослідження та закінчив дану експертизу а саме № 464 від 20.06.2022.

Експерт ОСОБА_43 повідомив, що вищевказана експертиза проводилася експертом ОСОБА_42 на підставі раніше виконаних експертиз експерта ОСОБА_44 . Підчас проведення експертизи експерт не пам`ятає, чи вивчалися ним рентген-знімки потерпілого. Експерт повідомив, що під час проведення експертизи їм вивчаються заключення лікарів, експерт не дає оцінку обстеженням. Експерт пояснив, що перелом пальця міг відбутися тільки при падінні, так як для такого перелому потрібно було сильно натиснути на фалангу пальців. Експерт підтвердив, що обвинувачений наніс потерпілому прямий удар кулаком зверху в низ у праве око. Експерт припускає що після нанесеного удару потерпілий повинен був впасти вперед.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_45 надав наступні за змістом покази.

Пояснив порядок проведення експертиз, якщо експерт не закінчив експертизу у зв`язку лікарняним чи іншими підставами то у цьому випадку закінчення експертизи покладається на завідуючого відділенням чи особу, яка виконує його обов`язки. Ці питання регулюються Наказом № 6 від 17.01.1995 року. Експерт вважає, що тілесне ушкодження в око потерпілому могло бути нанесено особою як ззаду та і попереду тому положення обвинуваченого відносно потерпілого не як не могло вплинути на силу удару та на характер пошкоджень. Експерт вважає, що потерпіли під дією сили удару справа повинен був впасти в ліву сторону. Теоретично при падіння потерплий міг отримати тілесні пошкодження лоба. При ударі в ліву частину лоба потерпіли повинен був впасти на спину в лівий бік. Для того щоб утворився перелом нижньої стінки правої орбіту можливо нанести удар як спереду так і позаду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Крім того, обставини справи підтверджуються також такими доказами:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 06.06.2022 (т. 1 а.с. 72);

-протокол огляду місця події від 20.06.2022 з фототаблицями (т. 1 а.с. 73-76);

-висновок експерта № 411 ОСОБА_46 від 09.06.2022 (т. 1 а.с. 77);

-висновок експерта № 416 від 10.06.2022 (т. 1 а.с. 78);

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.06.2022 з фототаблицями (т. 1 а.с. 79-84);

-висновок експерта № 466 від 22.06.2022 (т. 1 а.с. 85-86);

-довідка про склад сім`ї № 20-22/2780 від 09.06.2022 (т. 1 а.с. 87);

-довідка КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» про те, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.с. 88);

-ксерокопія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 89);

-вимога на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3262/115/110/13-22 від 11.08.2022 (т. 1 а.с. 90-91);

-характеристика видана ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» відносно ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 92);

-копія диплома на ім`я ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 93);

-копія трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 94-96);

-характеристика видана ПП «Фламінго Текстиль» відносно ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 97);

-довідка видана ПП «Фламінго Текстиль» відносно ОСОБА_4 , що він працює ПП «Фламінго Текстиль» вантажником з 01.11.2022 року (т. 1 а.с. 98);

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 128);

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1 а.с. 129).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання за вчинення кримінального правопорушення, відсутні, також суд дійшов висновку про удаваність щирого каяття обвинуваченого, оскільки ОСОБА_4 не засуджував свої дії, не виявив готовності до відбування покарання, а навпаки просив у суду мінімальне покарання, не висловлював щирого жалю до вчиненого.

Обставини, які обтяжують покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбачені ст. 67 КК України: відсутні.

Мотиви призначення покарання.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

Захисник вважає, що дане правопорушення слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у межах санкції вищевказаної статті.

Обвинувачений вважав себе частково правим та просив суд про мінімальне покарання.

Щодо поведінки обвинуваченого під час розгляду цього кримінального провадження, суд зазначає, що у зв`язку з ухиленням від суду, неявкою без поважних причин до обвинуваченого застосовано привід ухвалами Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 червня 2023 року, а також 04 липня 2023 року судом його оголошено у розшук, провадження було зупинено (поновлено 07 вересня 2023 року).

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченої, її молодий вік, стан здоров`я, сімейний стан, зокрема обвинуваченої є неодруженою, наявність обставин, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченою вини у скоєному злочині, поведінку обвинуваченої як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

ОСОБА_4 на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Речові докази: відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Частина 1 ст. 122 КК України передбачає такі види покарання: виправні роботи на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Виправні роботи. За ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Обмеження волі. Покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці (ч. 1 ст. 61 КК України).

Позбавлення волі. Покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу (ч. 1 ст. 63 КК України).

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Враховуючи викладене, обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що покарання у виді обмеження волі і позбавлення волі є занадто суворими у будь-якому розмірі.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді виправних робіт, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122КК України, у мінімальному розмірі вказаного виду покарання з відрахуванням у доход держави п`ятнадцять відсотків із суми заробітку засудженого ОСОБА_4 .

Розгляд цивільного позову.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 85 000 грн., та відшкодування матеріальної шкоди на суму 3 795 грн. 80 коп.

У судовому засіданні та письмовому клопотанні потерпілий підтримав свій цивільний позов.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи питання щодо вимоги потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розмір моральної шкоди, не може бути засобом отримання прибутку, винагороди, погашенням певних грошових зобов`язань, виконання договірних зобов`язань тощо особою, якій ця шкода завдана.

Суд погоджується з доводами потерпілого, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпілий відчував душевні страждання, фізичному болі, у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, необхідністю проходити медичні обстеження, брати участь у процесуальних діях на досудовому розслідуванні, неможливість здійснювати звичайну щоденну діяльність. Розмір моральної та матеріальної шкоди, викладені у цивільному позові, відповідають вимогам розумності та справедливості, не є завищеними чи надмірними та є доказаними.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз відсутні.

Речові докази відсутні.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вказує, що під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався. Суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу не обирати запобіжний захід ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням у доход держави п`ятнадцять відсотків із суми заробітку засудженого.

Позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити повністю. Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдану кримінальним проступком компенсацію моральної шкоди на суму 85 000 грн., та відшкодування матеріальної шкоди на суму 3 795 грн. 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1