Справа № 183/2381/24
Провадження № 1-кп/183/1368/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000165 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, офіційно не працюючого, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому 10.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , потерпілого - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введения воєнного стану і Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Водночас, 30.12.2023, в період часу з 18:00 год. до 19:00 год., ОСОБА_3 , знаходився у раніше знайомого йому ОСОБА_5 , за адресою:

АДРЕСА_2 , де на столі у вітальній кімнаті квартири побачив мобільний телефон «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue».

В цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаного мобільного телефону, що належить

ОСОБА_5

Реалізували свій злочинний умисел, 30.12.2023, в період часу з 18:00 год. до 19:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись за вищевказаною адресою, перебуваючи у безпосередній близькості до столу на якому знаходився належний ОСОБА_5 мобільний телефон, діючи таємно умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, поклавши вказаний телефон до лівої кишені вдягненої на ньому куртки, залишив місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , що виразились у таємному викраденні мобільного телефону, марки «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 3980 гривень, потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на зазначену суму.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинені в умовах воєнного стану, кваліфіковано ч. 4 ст.185 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він здійснив крадіжку мобільного телефону у свого знайомого ОСОБА_5 , який здав у ломбард за 1500 гривень, оскільки хотів швидко отримати гроші.

Суд визнає покази обвинуваченого ОСОБА_3 , як доказ його винуватості, що відповідає положенням ст. 95 КПК України, враховуючи те, що ці покази обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В судовому засіданні оглянуто витяг з ЄРДР за №0000165 від 03.02.2024 за фактом таємного викрадення майна, а саме, що 23.12.2023 невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила злочин в умовах воєнного стану, таємно викрала мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що дійсно, 30.12.2023 ввечері перебував разом з його знайомим ОСОБА_3 у нього вдома, а вранці встановив відсутність його телефону «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue», у зв`язку чим звернувся до органів поліції про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення. В подальшому, ОСОБА_3 розповів йому, що саме він вкрав телефон. Мобільний телефон ОСОБА_5 повернуто, матеріальних претензій до ОСОБА_3 він не має та не наполягає на суворій мірі покарання.

Як слідує з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому чотирьох фотознімків чоловіків на фото під № 1 впізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, котрий 30.12.2023 викрав у нього мобільний телефон марки «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue».

При огляді в судовому засіданні речового доказу - копії договору про надання фінансового кредиту під заставу DNZ-96.106404/О від 09.01.2024 слідує, що мобільний телефон марки «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue» закладено до ломбарду, за що отримано 1500 гривень. В подальшому мобільний телефон марки «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue»,коробку з під мобільного телефону, мобільний телефон «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue», товарний чек від 10.07.2020 на придбання вказаного мобільного телефону повернуто під гарантійну розписку потерпілому ОСОБА_5 .

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 737/24 від 08.02.2024 ринкова вартість мобільного телефону «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue», станом на 30.12.2023, становила 3980 гривень.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджена як показами самого обвинуваченого, так і письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно якої досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, суд враховує і позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, про те, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має середню спеціальну освіту, розлучений, ніде не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно.

З урахуванням вищевикладеного обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального розміру санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, суд враховує, що призначене покарання повинно створити умови для виправлення і ресоціалізації засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженим.

За таких обставин, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, та щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, встановивши йому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченому не обирався запобіжний захід в межах даного кримінального провадження, відповідно дане питання вироком суду не вирішується.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9

ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому ОСОБА_3 іспитовий строк на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь судового експерта витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень.

Речові докази: коробку з під мобільного телефону, мобільний телефон «Redmi Note 8Т 4/128GB Starscape Blue», товарний чек від 10.07.2020 на придбання вказаного мобільного телефону - залишити потерпілому ОСОБА_5 ; копію договору про надання фінансового кредиту під заставу DNZ-96.106404/О від 09.01.2024, специфікацію до договору про надання фінансового кредиту під заставу DNZ-96.106404/О від 09.01.2024; оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду «ОНИКС» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1