Провадження № 1-кс/686/4061/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СП ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку в кримінальному провадженні № 0000236 від 25.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

07.05.2024 року слідчий СП ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду про надання дозволу на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що в розмірі 1/1 частки належить ОСОБА_6 , з метою відшукання і вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, обладнання для виготовлення (переробки) вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли спільно напрацьовані матеріали 8 відділу 6 управління ДВКР СБУ та УКР ГУНП в Хмельницькій області, вивченням яких установлено, що жителі Хмельницької області, військовослужбовці, діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, зберігають за місцями свого проживання зброю, боєприпаси до неї та вибухові засоби.

В межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000236 від 25.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оперативними підрозділами встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець н.п. Степний, Джетигоринського району Кустанайського краю, Республіки Казахстан, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рапортів оперуповноваженихУКР ГУНП в Хмельницькій області та 8 відділу 6 управління ДВРК СБУ, встановлено, що військовослужбовець 63 бригади окремої механізованої бригади (в/ч НОМЕР_1 ) водій автомобільного взводу матеріального забезпечення, рядовий за мобілізацією ОСОБА_7 , перебуваючи в боні проведення бойових дій привласнив військові засоби ураження, а саме: автомат АК-74, набої калібру 5,45 та гранату Ф-1, які останній передав для свого сина ОСОБА_5 та тестя ОСОБА_8 , які зберігають їх за місцями свого проживання.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , повідомив, що дійсно перебуваючи в будинку в житловому масиві « ОСОБА_10 », власник будинку ОСОБА_11 , демонстрував присутнім автомат АК-74, також останній повідомив, що вказаний автомат отримав від свого батька ОСОБА_12 , який є військовослужбовцем. Крім цього повідомляв, що частину зброї він зберігав у свого діда ОСОБА_8 .

З метою відшукання і вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, обладнання для виготовлення (переробки) вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв слідчий просить надати дозвіл на проведення обшуку території домоволодіння (житла та інших приміщень) за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/1 частки належить ОСОБА_8 .

У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно із ч.2 ст.223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

Частиною 3 ст.234 КПК України встановлено, що в клопотанні має міститись: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до змісту частини 5 статті 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Згідно зі статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється відповідно до закону і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Право на недоторканність житла є просторовим аспектом права на приватне життя, передбаченого статтею 8 Конвенції. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) свідчить, що винесення постанови про дозвіл на обшук житла особи повинно супроводжуватись врахуванням принципу пропорційності між достатніми та обґрунтованими підставами для проведення такого обшуку і наслідками, до яких він призведе, а також наявності гарантій від порушень прав та основоположних свобод особи при проведенні такої процедури.

Дійсно, у своїй практиці ЄСПЛ допускає, що наведення більш детальної інформації в постанові про проведення обшуку щодо оперативно-розшукових заходів та їх результатів могло правильно вважатися невиправданим з огляду на ранню стадію розслідування та, зокрема, той факт, що деякі суттєві докази ще мали бути виявлені (рішення у справі «Ратушна проти України», § 80).

Однак, визначаючи, чи мало місце втручання у право заявника, яке гарантоване статтею 8 Конвенції, зокрема чи відповідало таке втручання критерію необхідності у демократичному суспільстві, ЄСПЛ також наголошував, що розпливчатість та надмірна узагальненість формулювань у постановах про дозвіл на обшук надають органу, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку (рішення у справах «Смірнов проти Росії», § 47, «Алексанян проти Росії», § 216, «Німітц проти Німеччини», § 37).

У клопотанні про обшук відсутнє належне обґрунтування пропорційності втручання у право особи на недоторканість житла і проведення обшуку у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Правоохоронні органи повинні дотримуватися балансу та не втручатися в приватне життя людини без встановлення належних, визначених законом підстав.

Встановлення органом досудового розслідування осіб, які є родичами особи, яка за перевіряється на причетність до вчинення кримінального правопорушення, саме по собі не може слугувати належною підставою для проведення обшуку.

З матеріалів клопотання вбачається, що версія слідства про причетність ОСОБА_12 ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_9 , який бачив у будинку ОСОБА_13 автомат АК-74, проте причетність до незаконного зберігання зброї його батька матеріалами кримінального провадження не підтверджується.

А повідомлення свідка про причетність інших осіб є відомостями, отриманими із чужих слів, що не може вважатися достатнім для втручання у фундаментальне право особи.

Матеріали клопотання не містять відомостей про можливість досягнення мети ініційованої слідчої дії та фіксації відомостей про вчинення кримінального правопорушення за місцем проживання

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання про те, що слідчий не довів, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.

Отже, здобутої органом досудового розслідування інформації недостатньо для прийняття рішення про необхідність надання дозволу на обшуку.

Тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 233-235 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя