справа № 619/1850/21
провадження № 1-кп/619/26/24
Ухвала

17 квітня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001021 від 06.10.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Суть питання, що вирішується ухвалою.

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звернення суми застави в дохід держави в сумі 45400 грн., перерахувавши її на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обгрунтовуючи тим, що у провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001021 від 06.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 19.01.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру, 20.01.2021 ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 45400 гривень. 15.02.2021 підозрюваного ОСОБА_3 у зв`язку з внесенням застави, звільнено із під варти. Перебуваючи на свободі ОСОБА_3 зневажливо ставився до судового рішення та не виконав вимог КПК України, а саме будучи належним чином повідомленим про час та дату судових засідань, проявляючи зневагу до суду та інших учасників судового розгляду, без повідомлення причин ігнорує визначені судом дати розгляду справи та не повідомляючи жодних причин не з`являється в судові засідання. У зв`язку з такою поведінкою, яку демонструє обвинувачений ОСОБА_3 , суд неодноразово був змушений відкладати судові засідання, що негативно впливає на швидкість розгляду. Зокрема через неявку обвинуваченого ОСОБА_3 були відкладені судові засідання призначені на 14.11.2023, 13.12.2023 та 20.03.2024. Обґрунтуванням необхідності тримання особи під вартою можуть бути: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання здійсненню обвинувачення з боку обвинуваченого у випадку його звільнення (рішення ЄСПЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року); тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 7 листопада 2013 року); суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчить про те, що державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує (рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року). Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, зважаючи на порушення обвинуваченим запобіжного заходу застави шляхом невиконання покладених на нього обов`язків, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і підстав для визначення розміру застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не має. Вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення та суспільному інтересу.

Захисник та обвинувачений заперечують проти клопотання, зазначивши, що воно є необґрунтованим, вручене не у спосіб, передбачений КПК, підозра є необґрунтованою, він не з`являвся у судові засідання, оскільки коли їхав до суду, то був затриманий працівниками поліції, у зв`язку з чим був позбавлений можливості бути присутнім у судових засіданнях.

Суд дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області тривалий час перебуває кримінальне провадження №0001021 від 06.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20.01.2021 ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 45400,00 грн.

15.02.2021 підозрюваного ОСОБА_3 у зв`язку з внесенням застави, звільнено з-під варти.

Згідно з ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом суду, а в разі неможливості - заздалегідь повідомити про це суд.

Так, у судові засідання 14.11.2023, 13.12.2023 та 20.03.2024 обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, будь-яких доказів поважності відсутності у судових засіданнях ні обвинувачений, ні захисник не надали.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава забезпечує виконання підозрюваним/обвинуваченим не лише покладених судом обов`язків, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а й обов`язків, встановлених процесуальним законом, серед іншого ч. 7 ст. 42 КПК України, щодо явки за викликом в суд.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 182 КПК України, у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 систематично не виконує без поважних причин покладений на нього процесуальний обов`язок прибувати за викликом до суду, наявні обґрунтовані підстави звернути внесену за ОСОБА_3 заставу в дохід держави.

Частиною 10 ст. 182 КПК України визначено, що у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Отже, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 систематично ухиляється від явки в суд, що свідчить про наявність ризику переховування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у суду наявні підстави вирішувати питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як передбачено п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З урахуванням положень ст. 178 КПК України, під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує наявність ризику переховування останнього від суду, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи в Україні, наявність іншого вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2023, який набрав законної сили, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з визначенням іспитового строку. Також, судом враховується, що ОСОБА_3 раніше судимий, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується вчинено у період іспитового строку, визначеного вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 20.01.2020 та санкція статті, за якою він обвинувачується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотань прокурора про звернення застави в дохід держави та обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд зауважує, що обрання запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з тим щоб суд зміг виконати завдання передбачені ст. 2 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про звернення суми застави в дохід держави України та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України (UA0992708, отримувач Національний банк України, , МФО 300001, призначення платежу: кошти на підтримку Збройних Сил України) заставу в розмірі 45400,00 грн (сорок п`ять тисяч чотириста гривень), внесену за ОСОБА_3 згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 20.01.2021 у кримінальному провадженні №0001021 від 06.10.2020.

Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 14 червня 2024 року.

Обвинуваченого ОСОБА_3 взяти під варту негайно в залі суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1