Справа № 308/9184/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000228

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням у якому зазначає, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 28.05.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2024 за адресою: с. Баранинці, траса М-08 895 км+150 м, біля магазину «АБС» на пішохідному переході, водій автомобіля марки «Фольксваген» моделі «GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працівник поліції, сержант, поліцейський роти ТОР УПП в Закарпатській області, рухаючись в напрямку м. Мукачево, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 .

Того ж дня, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проведено огляд місця події, в ході якого вилучено транспортний засіб Volkswagen GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 власником автомобіля є ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого від 28.05.2024 року вказане тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом.

Прокурор вказує, що наразі у органу досудового розслідування постала потреба у збереження вказаного речового доказу з метою проведення відповідних експертних досліджень та забезпечення всебічності та повноти у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучені речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, проведення судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, прокурор просить задовольнити клопотання.

Прокурор на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у якій зазначив, що проти клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 28.05.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду місця ДТП від 28.05.2024 року вбачається, що в ході вказаного огляду, було виявлено та вилучено автомобіль маки Volkswagen GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання ГУНП за адресою: АДРЕСА_3 .

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучений в ході проведення 28.05.2024 року огляду місця ДТП вищезазначений транспортний засіб, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матиме доказове значення у кримінальному провадженні, а тому клопотання по накладення арешту на вказаний транспортний засіб є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 28.05.2024 під час огляду місця події майно, а саме - транспортний засіб Volkswagen GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати зазначений транспортний засіб.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1