Справа № 761/5914/24
Провадження № 1-кс/761/4428/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 372/2231/17в рамках кримінального провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

12.02.2024 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 372/2231/17 в рамках кримінального провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, в якому заявник просила суд скасувати арешт на: земельну ділянку, загальною площею 3,6238 га з кадастровим номером :04:003:0010 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л» на підставі договору оренди, накладений вищезазначеною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 372/2231/17 було накладено арешт на земельну ділянку, загальною площею 3,6238 га з кадастровим номером :04:003:0010 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л» на підставі договору оренди. На думку заявника, арештована земельна ділянка не може бути речовим доказом в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, так як не була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегла на собі його сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а тому будь-якої потреби у подальшому накладенні арешту на майно не встановлено. Також заявник вказує, що в серпні 2020 року помероа ОСОБА_5 , у власності якої знаходилась арештована земельна ділянка. Спадкоємцем ОСОБА_5 був ОСОБА_6 , який також помер, не оформивши спадщину, спадкоємцем якого, в свою чергу, є ОСОБА_4 , яка не може набути права на успадковане майно в силу накладеного арешту. Також заявник зазначала, що наразі дане кримінальне провадження закрито постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 29.12.2020.

У судове засідання, ОСОБА_3 не з`явилася, долучила до клопотання заяву про розгляд справи без своєї участі.

У судове засідання, уповноважений слідчий у кримінальному провадженні, будучи повідомленим про дату, час та місце його проведення, також не з`явився. Разом з цим його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. В подальшому, досудове розслідування вказаного кримінального провадження було доручено СУ ГУНП в Київській області.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 372/2231/17 клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, було задоволено та накладено арешт у тому числі на земельну ділянку, загальною площею 3,6238 га з кадастровим номером :04:003:0010 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л» на підставі договору оренди .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення.

29.12.2020 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт, завершено, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, перелічене у клопотанні, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 372/2231/17 на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 372/2231/17 в рамках кримінального провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 372/2231/17 у рамках кримінального провадження № 0001230, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, на земельну ділянку, загальною площею 3,6238 га з кадастровим номером :04:003:0010 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л» на підставі договору оренди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1