Справа № 742/1200/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/83/24
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засідання ОСОБА_5 ОСОБА_6

за участі сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_7

його захисника адвоката ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000105 від 28 січня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року,

щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначене покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь держави 3 720 грн. 71 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 05 березня 2020 року, близько 14 години, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_10 , який був залучений в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 400 гривень, згорток фрагмента фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №193(х) від 10.03.2020, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну становила 0,1095 г (в перерахунку на амфетамін основу).

Також, 21 березня 2020 року, близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в м. Прилуки, неподалік від дитячого майданчика, розташованого по вулиці Паризької Комуни №12, ОСОБА_7 умисно, повторно, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_10 , який був залучений в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 500 гривень згорток фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №271(х) від 15.04.2020 містила у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну становила 0,0722 г (в перерахунку на амфетамін основу).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, яким закрити кримінальне провадження за відсутності в його діях складу інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки вчинення кримінального правопорушення було спровоковане, а у вироку суд обмежився лише перерахуванням доказів, набутих шляхом фальсифікації та підроблення, не був допитаний свідок, який начебто звернувся до поліції із заявою про здійснення торгівлі наркотичними засобами, не допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_11 , який би підтвердив, що 50 грн. до правої кишені йому підкинув працівник поліції ОСОБА_12 , підставивши до горла ножа, під час того, як його повалили на землю та одягнули кайданки.

Просить звернути увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 271 КПК України, до якої вдався слідчий ОСОБА_13 до залегендованої особи, справжнє прізвище якого ОСОБА_14 , залучивши його шляхом шантажу, провокації та підкупу, змусив рецидивіста, шість разів ув`язненого в засудженого в сьомий раз, зробити цей злочин, адже якби слідчий цьому не сприяв, то залегендована особа нічого і не зробила б. При цьому, ОСОБА_15 не писав заяву про свою згоду на те, щоб його залучили в якості залегендованої особи, як і немає в матеріалах заяви жінки, яка начебто переживаючи за сина, звернулась не до поліції, а до депутата, який через два тижні звернувся до поліції. Стверджує, що заява друкована, а підпис підроблений, а день прийому громадян депутата не відповідає його графіку, що свідчить про сфабрикованість даної справи та суперечить практиці Європейського суду з прав людини за принципом «плодів отруйного дерева». Отже, докази, які слідчий ОСОБА_16 підробив своїм пасивним розслідуванням за сприяння прокурора ОСОБА_17 по бланкам старих справ та суддів, які вже в ОСОБА_18 суді не працюють.

Протокол освідування особи та змиви з обох його рук датований 21.03.2015, що не відповідає часу його затримання та вказує на фальсифікацію. При цьому, суддя ОСОБА_1 вела, як його справу, де залегендованої особою був свідок зі справжнім прізвищем ОСОБА_14 , так і іншу справу щодо ОСОБА_19 , де залегендованої особою був ОСОБА_20 , а насправді це той же свідок ОСОБА_14 , але вона не закрила цих дві справи, що є грубим порушенням.

З огляду на викладене, відомості про фальсифікацію доказів та грубі порушення допущені, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, кримінальне провадження просить закрити.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 вказує на наявну провокацію злочину з боку правоохоронних органів. Легендована особа, ОСОБА_14 не обмежувався пасивними діями, а підбурював його до вчинення злочину та співпрацював з поліцією, щоб уникнути покарання або одержати менш суворе покарання. Легендована особа була повністю залежна від оперативних працівників та слідчого. Купюра 50 гр. йому була підкинута оперативним працівником, наявність на ній його відбитків пальців не перевірялася. Він не зобов`язаний доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо обвинувачення повинні тлумачитися на його користь.

Заслухавши доповідача, аргументи обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили про закриття кримінального провадження з підстав недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих діянь належними та допустимими доказами, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважала вирок суду законним та обґрунтованим, вину обвинуваченого доведеною належними та допустимими доказами, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Попри невизнання обвинуваченим вини, його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується даними, отриманими в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, результатами аудіо-, відеоконтролю місця (особи), які були відкриті стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України, результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) та аудіо фіксації телефонних розмов ОСОБА_7 , висновками експертів та іншими зібраними в кримінальному провадженні доказами, які узгоджуються між собою та у сукупності підтверджують встановлені під час досудового розслідування та судового розгляду обставини вчинення ОСОБА_7 кримінально карних дій.

Положеннями ч. 1 ст. 84 та ч.1 ст. 86 КПК України встановлено, що доказ є доказом і може бути визнаний допустимим, лише в тому випадку, коли він отриманий виключно в порядку, передбаченому положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

З огляду на наявні у матеріалах провадження докази, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином перевірив їх допустимість та прийшов до вірного висновку, що у своїй сукупності вони є беззаперечними та повністю доводять провину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Колегія суддів, врахувавши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, який фактично оскаржує підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під час апеляційного перегляду вироку суду, особливу увагу звернула на порядок отримання доказів слідчим та прокурором під час досудового розслідування та прийшла до переконання, що вони були отримані в порядку, передбаченому положеннями КПК України, у зв`язку з чим твердження обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Зокрема, 27 січня 2020 року до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло звернення депутата Прилуцької міської ради про те, що до нього звернулась мешканка м. Прилуки з повідомленням про те, що у військовому містечку міста проживає чоловік на ім`я ОСОБА_21 , який збуває наркотичні та психотропні речовини неповнолітнім мешканцям м. Прилуки.

Підстав вважати, що депутатське звернення сфальсифіковане або підпис депутата є підробленим, як про це стверджує обвинувачений, не було здобуто ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду або ж під час апеляційного перегляду. Доказів того, що підпис підроблений, а саме звернення не було написане депутатом ОСОБА_22 обвинуваченим або його захисником надано не було.

Крім того, дане звернення лише є підтвердженням того, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України були внесені обґрунтовано. Ні у звернені депутата, ні у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не вказане прізвище особи, яка здійснює продаж наркотичних засобів та речовин, отже встановлення особи ОСОБА_7 стало можливим виключно завдяки проведенням оперативних розшукових заходів та діям, які вчинив сам обвинувачений, щодо збуту психотропних речовин.

Був відшуканий свідок, який вказав, що особисто знайомий із ОСОБА_7 та може бути залучений в якості покупця наркотичних засобів, однак, у разі, коли обвинуваченому стане відомо про його візит до поліції та зміст показань, які він надав, то ОСОБА_7 може застосувати до нього фізичну силу, залякування, або іншим способом впливати на нього, у зв`язку з чим були вжиті заходи щодо забезпечення заходів безпеки до свідка, шляхом зміни його анкетних відомостей в матеріалах кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_10 під час допиту в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань та приведеним до присяги, не заперечував той факт, що є наркозалежною особою, саме тому просив ОСОБА_7 продати йому наркотичні засоби і він збував їх йому. Підтвердив два факти збуту обвинуваченим психотропних речовин, де він виступав в якості оперативного закупника, 05 березня 2020 року неподалік будинку АДРЕСА_2 та 21 березня 2020 року неподалік від дитячого майданчика, розташованого по АДРЕСА_3 . Свідок зауважив, що на початку другої зустрічі наркотичних засобів у ОСОБА_7 при собі не було, але після того, як він отримав гроші, то кудись пішов і приблизно через 10 хвилин приніс йому амфетамін.

Той факт, що обвинувачений називає справжнє прізвище та ім`я свідка, який виступав в ролі оперативного закупника, не спростовує факт доведеності вини ОСОБА_7 як він помилково вважає, а навпаки, підтверджує встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення ним кримінальних правопорушень та вказує на правдивість показань ОСОБА_10 , який також підтверджував факт свого знайомства з обвинуваченим.

Вказуючи на фальсифікацію доказів, підроблення підписів, підбурювання на вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений не вказує в апеляційній скарзі в чому полягає фальсифікація та підроблення, підписи яких саме свідків, окрім підпису в депутатському зверненні, він вважає підробленими, хто саме його провокував на вчинення кримінальних правопорушень.

Той факт, що оперативний закупник, якого ОСОБА_7 знав, як особу яка вживає наркотичні речовини, звернувся до нього з проханням продати психотропну речовину, не є підбурюванням, як помилково вважає обвинувачений, адже не він, ні працівники поліції, які на даній стадії досудового розслідування виступали в ролі спостерігачів, не змушували його на здійснення продажу, не застосовували до нього фізичну силу, тощо. У разі, коли обвинувачений не займався збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, то ОСОБА_10 не мав би підстав до нього звертатись, а сам ОСОБА_7 обурився б таким зверненням та сказав, що нічим таким не займається і йому нічого продати.

Однак, під час досудового розслідування були встановлені протилежні фактичні обставини, при тому, що в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорює двох фактів збуту психотропної речовини ОСОБА_10 .

Так, 05 березня 2020 року в присутності понятих ОСОБА_10 , після його огляду, було видано гроші в сумі 400 грн. двома купюрами по 200 грн. для проведення оперативної закупки у ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, 05 березня 2020 року ОСОБА_10 домовився про зустріч з ОСОБА_7 та придбав згорток фольги з амфетаміном за грошові кошти в сумі 400 грн., які попередньо були вручені йому працівниками поліції.

Відеофіксацією за вчиненням кримінального правопорушення зафіксовано, що о 14 год. 16 хв. 28 сек. з одного з під`їздів будинку АДРЕСА_4 вийшов ОСОБА_7 та підійшов до особи, залученої до проведення оперативної закупки в якості покупця ( ОСОБА_10 ), яка передала йому гроші в сумі 400 грн. Грошові кошти ОСОБА_7 забрав та поклав у праву внутрішню кишеню куртки, після чого з лівої кишені штанів витягнув поліетиленовий пакет та передав його покупцю, який о 14 год. 31 хв. 30 сек. підійшов до автомобіля слідчого і відеозйомка припинилася.

Відповідно до протоколу огляду місця події з відеофіксацією, 05 березня 2020 року на території гаражного кооперативу «Ветеран», в присутності понятих ОСОБА_10 видав працівникам поліції згорток фольги з порошкоподібною речовиною, що отримав від ОСОБА_7 за видані йому 400 грн.

21 березня 2020 року для проведення оперативної закупки в присутності понятих ОСОБА_10 , після його огляду, було видано грошові кошти в сумі 500 грн.: дві купюри по 100 грн., чотири купюри по 50 грн., чотири купюри по 20 грн. та дві купюри по 10 грн., які були помічені.

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину 21 березня 2020 року ОСОБА_10 домовився про зустріч з ОСОБА_7 та придбав у нього психотропну речовину амфетамін, вагою приблизно 1 грам, за видані працівниками поліції 500 грн.

Відеофіксацією за вчиненням кримінального правопорушення встановлено, що 21 березня 2020 року о 14 год. 14 хв. 26 сек. до особи, залученої до проведення оперативної закупки в якості покупця ( ОСОБА_10 ), що зупинилася в м. Прилуки по вул. Кошового біля дитячого майданчика, підійшов ОСОБА_7 , якому закупник, після перерахунку, передав грошові кошти, які ОСОБА_7 забрав та пішов у напрямку вул. Героїв Крут у м. Прилуки, а покупець залишився його чекати. О 14 год. 33 хв. 28 сек. Мовчан повернувся та передав коробку сірників зі згортком фольги, після розгортання якої вони розійшлися, а о 14 год. 41 хв. 34 сек. особа, залучена до проведення оперативної закупки в якості покупця, вже підійшла до автомобіля слідчого і відеозйомка припинилася.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21 березня 202 року на території гаражного кооперативу «Ветеран», в присутності понятих ОСОБА_10 видав працівникам поліції згорток фольги з порошкоподібною речовиною, що отримав від ОСОБА_7 за видані йому 500 грн.

Згідно з протоколом спостереження за особою (річчю або місцем), яке здійснювалось безпосередньо за ОСОБА_7 , встановлено, що 21 березня 2020 року ОСОБА_7 о 13 год. 30 хв. пішов до мікрорайону «Рокітне», а о 14 год. 12 хв. на вул. Кошового у м. Прилуки він підійшов до чоловіка, що стояв поблизу дитячого майданчика, у якого взяв декілька грошових купюр різного номіналу, після чого пішов у напрямку вул. Героїв Крут у м. Прилуки, зайшов у господарство №17, пробув там декілька хвилин і повернувся до чоловіка, який його чекав, передавши останньому коробку сірників, в якому був згорток фольги, перевіривши зміст якого чоловіки розійшлися, а ОСОБА_7 попрямував по АДРЕСА_5 , де був затриманий працівниками поліції.

У період часу з 18 год. 20 хв. до 18 год. 35 хв. 21 березня 2020 року було проведено освідування ОСОБА_7 , на що він надав свою згоду, зроблені змиви з обох рук затриманого.

Колегія суддів звертає увагу, що протокол освідування особи на аркуші справи 15 том №2 датований 21 березня 2020 року, що вказує на безпідставність тверджень обвинуваченого, який в апеляційній скарзі зазначив, що протокол датований 2015 роком, адже це суперечить наявним у кримінальному провадженні доказам.

О 15 год. 03 хв. 21 березня 2020 року по вул. 18-го Вересня, поблизу будинку №26 в м. Прилуки був затриманий ОСОБА_7 та проведений обшук його речей, під час якого виявлені та вилучені грошові кошти номіналом: 20 гривень (номери ЧГ 3543790, ТЙ8527214), 10 гривень (номерЮЖ3130839), мобільний телефон, згорток фольги з нашаруванням білого кольору, квитанція з ломбарду.

Серії та номери купюр, які були вилучені у ОСОБА_7 під час затримання відповідають серіям та номерам цих же купюр такого ж номіналу, які були вручені ОСОБА_10 для здійснення оперативної закупки психотропної речовини у обвинуваченого, та які були йому передані під час збуту.

Під час проведення експертизи, на вилучених під час особистого обшуку ОСОБА_7 грошових коштах було виявлено нашарування люмінесцентної спеціальної хімічної речовини (люмінофору). Таку ж речовину було виявлено на ватних тампонах за допомогою яких були зроблені змиви з рук ОСОБА_7 , які мають між собою спільну родову належність з речовиною з контрольного зразку помітки грошових коштів. (Висновок експерта №276 (х) від 22 квітня 2020 року)

Висновком експертизи спростовується версія обвинуваченого про те, що грошові кошти йому підкинули під час затримання працівники поліції, адже в такому разі, на його руках була б відсутня люмінесцентна речовина, якою помічались грошові кошти для здійснення оперативної закупки. Наявність цієї речовини на руках обвинуваченого беззаперечно доводить його причетність до збуту психотропної речовини особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 .

Результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) підтверджується, що ОСОБА_7 неодноразово дзвонили різні особи з метою придбати наркотичні засоби та психотропні речовини, при цьому, не зважаючи на те що розмови відбувались в завуальованій та прихованій формі, можна беззаперечно встановити про що йде мова та, що саме особи бажають придбати у обвинуваченого. Змістом та кількістю цих розмов спростовується версія сторони захисту про підбурювання ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення адже в цей період часу, коли йому дзвонив ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними), обвинуваченому дзвонили також і інші особи, але які не були залучені до співробітництва з працівниками поліції.

У контексті застосування приписів статей 104, 105, 252, 271 КПК України в цьому кримінальному провадженні участь конфідента у проведенні НС(Р)Д, як і результати її проведення у формі оперативної закупки, відображені у протоколі відповідних слідчих дій від 05 березня 2020 року та 21 березня 2020 року, в яких, зокрема, йдеться про те, що під час контролю за вчиненням злочину конфідент придбав у ОСОБА_7 речовину, про яку йшлося під час спілкування між ними як про «амфетамін», а також вказано про те, що конфідент 05 та 21 березня 2020 року здійснив видачу співробітникам поліції, із зазначенням їх ПІБ та спеціальних звань, згортків з можливою психотропною речовиною «амфетамін», яку залучений закупник придбав у ході оперативної закупки.

Як процесуальне джерело доказів протоколи за результатами НС(Р)Д оперативна закупка від 05 та 21 березня 2020 року відображають обставини, що підлягають доказуванню за приписами ст. 91 КПК України. Фіксація ходу і результатів НСРД відповідає як загальним правилам фіксації процесуальної дії, так і вимогам статей 252, 271 КПК України.

За приписами кримінального процесуального закону, протокол НС(Р)Д про результати контролю за вчиненням злочин у формі оперативної закупки, який охоплює своїм змістом всі необхідні відомості, зокрема і про видачу конфідентом одержаних під час оперативної закупки предметів (речей), є належним і допустимим процесуальним джерелом доказів про їх походження.

Той факт, що свідок зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , раніше судимий та відбуває покарання на час судового розгляду, не спростовує належність та допустимість здобутих доказів під час здійснення слідчих дій за його участі, як помилково вважає апелянт.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 275 КПК під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 275 КПК забороняється залучати до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих дій адвокатів, нотаріусів, медичних працівників, священнослужителів, журналістів, якщо таке співробітництво буде пов`язане з розкриттям конфіденційної інформації професійного характеру.

Отже, вимоги щодо порядку залучення до конфіденційного співробітництва під час проведення НС(Р)Д визначені виключно вимогами ст. 275 КПК України, якою встановлений перелік осіб, які не можуть залучатись до конфіденційного співробітництва за умови можливості розголошення ними конфіденційної інформації професійного характеру.

Особи, що раніше засуджувались, до цього переліку не віднесені.

Усталена судова практика визначає, що під конфіденційним співробітництвом слід розуміти негласні відносини, що встановлюються уповноваженими органами з повнолітньою дієздатною особою і на засадах добровільності та конспіративності використовуються для вирішення завдань кримінального провадження. Слідчий має право використовувати інформацію, отриману від осіб, з якими встановлено конфіденційне співробітництво під час проведення НСРД, або залучати їх до проведення таких дій.

З огляду на характер кримінальних правопорушень, які мали бути доведені та встановлені під час досудового розслідування, є логічним та беззаперечним рішенням слідчих органів про залучення раніше судимої особи, яка зловживає наркотичними засобами і, при цьому, знайома з ОСОБА_7 , спілкувалась з ним та придбавала у нього наркотичні засоби та психотропні речовини.

Отже, залучення ОСОБА_10 в якості конфідента не суперечить положенням кримінального процесуального закону, а в діях свідка не встановлено ознак підбурювання ОСОБА_7 на вчинення кримінального правопорушення.

На запит суду апеляційної інстанції депутат Прилуцької міської ради 8 скликання ОСОБА_23 підтвердив, що до нього зверталася жінка зі скаргою, як до депутата, просила вжити заходів до чоловіка, який у військовому містечку займається збутом наркотичних засобів, через що він звернувся до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області для перевірки інформації.

Доводи сторони захисту про провокацію злочину не знайшли свого підтвердження ні під час судового розгляду, ні в апеляційному суді.

Європейський суд з прав людини зазначав, що коли сторона захисту висуває версію провокації, необхідно встановити, чи був би злочин вчинений без втручання органів влади. Підбурювання стається, коли відповідні агенти - співробітники сил правопорядку або особи, що діють за їхніми інструкціями, не обмежуються лише розслідуванням злочинної діяльності у переважно пасивній манері, а справляють такий вплив на особу, що спонукає її до вчинення злочину, який інакше не був би вчинений, з метою уможливити викриття злочину, отримання доказів і пред`явлення обвинувачення.

При вирішенні цього питання суди мають брати до уваги більш широке коло обставин, ніж поведінка та висловлювання учасників безпосередньо під час події, яку захист вважає наслідком провокації, а обвинувачення - допустимим методом розслідування. Характер тиску або іншого способу підбурити особу до вчинення злочину є лише одним з факторів, який має значення в цьому контексті.

Застосування особливих методів ведення слідства, зокрема, агентурних методів, саме по собі не може порушувати право особи на справедливий суд. Ризик провокації з боку працівників правоохоронних органів, викликаний вказаними методами, означає, що їх використання повинно бути суворо регламентованим. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу схильності особи до вчинення злочину.

Отже, будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що здатна бути перевіреною, а державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу.

У рамках даного кримінального провадження були наявні об`єктивні відомості про попередню злочинну діяльність обвинуваченого, пов`язану із незаконним збутом психотропної речовини іншим особам, про що свідчать прослухані розмови обвинуваченого з невстановленими абонентами.

Те, що легендована особа є наркозалежною та раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, не свідчить про провокацію злочину, як помилково вважає обвинувачений, який за кошти, надані легендованою особою, збував амфетамін цій особі.

Враховуючи зазначене колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що на підставі досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції доказів, оцінивши кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановивши, що докази, якими сторона обвинувачення обґрунтувала пред`явлення обвинувачення, отримані з дотримання вимог кримінально-процесуального закону та доводять винуватість ОСОБА_7 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а саме у незаконному придбанні та збуті психотропн6их речовин та у незаконному придбанні та збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Доводи ОСОБА_7 щодо застосування до нього недозволених методів та фізичного насильства, шляхом застосування ножа працівником поліції під час проведення його затримання 21 березня 2020 року, не знайшли свого підтвердження ні під час перевірки матеріалів кримінального провадження, ні під час допиту обвинуваченого, який так і не зміг пояснити, яким чином до нього застосувався ніж, з якою метою, адже працівники поліції і так переважали в силі, чому з 2020 року він про це не заявляв, а захисником не подано заяву до прокуратури з метою перевірки цього факту.

Крім того, в протоколі затримання ОСОБА_7 зауважень щодо цього факту не вказано, ні самим обвинуваченим, ні його захисником. Висновку експерта про наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в області шиї матеріали кримінального провадження не містять, тому ці доводи розцінюються судом, як безпідставні, надані з метою затягнути судовий розгляд, виправдати свої кримінально карні дії та перекласти відповідальність на інших осіб, тим більше, що обвинувачений схильний до того, щоб видавати бажане за дійсне, як це відбулось з його доводом про те, що протокол освідування, на його переконання, датований 2015 роком, в той час, як протокол освідування від 21 березня 2020 року не містить виправлень, а дата в ньому друкована 21 березня 2020 року.

За рапортом прокурора, яка брала участь в апеляційному розгляді, 26.12.2023 року були внесені відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування по факту заяви обвинуваченого ОСОБА_7 , що працівники Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області під час його затримання 21.03.2020 року поводилися грубо та підкинули йому 50 грн., які в подальшому були використані як доказ його злочинної діяльності, погрожували ножем. Постановою старшого слідчого Пятого слідчого відділу ТУ ДБР ОСОБА_24 від 25 березня 2024 року кримінальне провадження закрите за відсутністю діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_25 ОСОБА_26 ОСОБА_27