Провадження №1-кп/523/1282/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи відносно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 розглянувши матеріали клопотання по кримінальному провадженню №0000522, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІІ групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:- 21.12.2020 Суворовським районним судом м. Одеси за ст.126-1 КК України до 4 місяців арешту, звільнився 06.08.2021 по відбуттю строку покарання, за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , щодо скоєння останнім суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.126-1КК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає та веде спільний побут разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.04.2024 близько 17.00 год., перебуваючи в стані неосудності, не усвідомлюючи своїх дій та не маючи можливості ними керувати, спровокував словесний конфлікт, в ході якого вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 , психологічне насильство, яке виражалось в словесних образах, погрозах фізичною розправою і принижуванні її гідності.

Вказані дії мали систематичний характер, оскільки ОСОБА_5 неодноразово вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, внаслідок чого притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

- 12.02.2024 за вчинення 25.01.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн.;

- 12.02.2024 за вчинення 28.01.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн.;

- 19.02.2024 за вчинення 19.01.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн.

В судовому засіданні, прокурор підтримав клопотання, що відносно ОСОБА_5 потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, за підстав викладених у клопотанні.

Захисник та потерпіла, проти застосування заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 не заперечували та повністю підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання сторони обвинувачення, суд приходить до наступних висновків.

Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи, та засвідчуються дослідженими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , постанови про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за домашнє насилля, висновок психологічної експертизи №374 від 15.05.2024 про завдання потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 369 від 14.05.2024 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь страждав хворобливим психічним розладом у вигляді «Органічного психічного розладу змішаного генезу (травматичного, інтоксикаційного) з вираженими інтелектуально-мнестистичними зниженнями та емоційно-вольовими порушеннями» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 06.8 МКХ-10), який за ступенем виразності досягає психотичного рівня, та лишали його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Внаслідок наявного хворобливого психічного розладу, ОСОБА_5 не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними при скоєнні інкримінованого йому діяння.

Також, ОСОБА_5 , в даний час страждає хворобливим психічним розладом у вигляді «Органічного психічного розладу змішаного генезу (травматичного, інтоксикаційного) з вираженими інтелектуально-мнестистичними зниженнями та емоційно-вольовими порушеннями» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 06.8 МКХ-10), який за ступенем виразності досягає психотичного рівня, та лишали його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Тому, ОСОБА_5 за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру поміщення у спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 94 КК та за своїм психічним станом не здатний брати участь у проведенні з ним процесуальних дій.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на час розгляду матеріалів кримінального провадження, в зв`язку з чим він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад із звичайним наглядом, так як за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння, становить незначну небезпеку для себе та суспільства.

Так, відповідно до вимог ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Крім того, згідно зі ст.94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.126-1 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності. На час судового розгляду він не може предстати перед судом, через наявну психічну хворобу, останній за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння, потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайними наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19,94 КК України, ст.513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На ухвалу суду протягом 30 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси.

Головуючий суддя : ОСОБА_1