Справа №750/3263/24
Провадження №1-кп/750/292/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 01.01.2024 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого вантажником в ТОВ «ТОРНАДО-РЕ», неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в період часу з 20.03.2023 по 23.12.2023, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживає в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває з нею у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя останньої.

Так, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме:

20 березня 2023 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображав потерпілу нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічних страждань, та в подальшому постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.04.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

21 березня 2023 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , влаштував сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , виражаючись нецензурною лайкою та погрожуючи їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство, та в подальшому постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.04.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26 червня 2023 року о 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , в присутності малолітньої дитини, вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного характеру, які полягали в нанесенні ударів по руці, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої, та в подальшому постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.09.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень

Однак, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї матері, ОСОБА_4 належних висновків не зробив та знову 23 грудня 2023 року близько 09:00 год., перебуваючи за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу словами нецензурної лайки, хапав за кисті рук та штовхнув її рукою в грудну клітину дещо вище до ключиці, чим завдав їй фізичного болю та тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 згідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ст. 126-1 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, котрі були встановлені та вказані правильно і всі ці обставини він визнає повністю. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, зрозумів тяжкість скоєного, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому, просив суворо не карати. Вказав, що він вибачився перед матір`ю, відносини налагодились, сварок не має, висновки для себе зробив.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, свідчення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, а також те, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація дій обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ніким не оспорюються, суд знаходить, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілої щодо призначення суворого покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, дані щодо притягнень до адміністративної відповідальності, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність постійного місця проживання та роботи, за місцем роботи характеризується позитивно, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, разом з тим, приймаючи до уваги всі вищевикладені обставини, вважає, що ще не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто його припустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2024 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 19.04.2024. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши обов`язок, передбачений п.5 вказаної статті направити для проходження програми для кривдників.

До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1