Справа № 363/1572/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2973/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 (три) роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.02.2022 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2021 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03.11.2022 року ухвалу Київського апеляційного суду від 16.02.2022 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

11.12.2023 року до Вишгородського районного суду Київської області захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 через засоби поштового зв`язку направив заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вирокуВишгородського районного суду Київської області від 09.11.2021 року.

Нововиявленими обставинами захисником зазначено те, що після проведення нового автотехнічного експертного дослідження отримано висновок судового експерта №242/23 від 21.11.2023 року, який спростовує доводи суду та доводить, що висновок інженерно-транспортної експертизи від 12.04.2018 за №12-1/462, на якому ґрунтується обвинувальний вирок, є недопустимим доказом, і зазначена обставина ,на його думку, підпадає під критерії нововиявлених обставин , якими є штучне створення або підроблення документів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.12.2023 року повернуто заяву захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про перегляд вироку Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2021 року за нововиявленими обставинами на підставі ч.3 ст.464,ч.3 ст.429 КПК України.

Мотивуючи ухвалу суд зазначив, що у заяві захисника не наведено обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду. Зокрема, заява не містить обставин штучного створення або підроблення доказів, неправильного перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдивих показань свідків, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

Також судом зазначено, що 11.10.2023 року захисник ОСОБА_7 звертався до Вишгородського районного суду Київської області з ідентичною заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами до якої було долучено висновок експерта №87/23 від 26.06.2023 року та ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.10.2023 року дану заяву було повернуто, у зв`язку із пропущеним тримісячним строком на звернення із заявою. Судом також встановлено, що висновок експерта №242/23 від 21.11.2023 року повністю є ідентичним до попереднього висновку, який був долучений до заяви від 11.10.2023 року, та датований ще 26.06.2023 року, що також свідчить про пропущення встановленого кримінально-процесуальним законодавством тримісячного строку на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Окрім того, судом зазначено, що долучений захисником ордер серії НОМЕР_1 на представлення інтересів засудженого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 від 07.07.2023 року не відповідає затвердженій типовій формі ордеру станом на момент звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду від 19.12.2023року, скасувати вирок від 09.11.2021 року та направити справу на розгляд до іншого суду першої інстанції за місцем відбування засудженого покарання - до Обухівського районного суду Київської області через втрату довіри до Вишгородського районного суду Київської області.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що ухвалу постановлено суддею , яка не мала права брати участі у розгляді його заяви на підставі вимог п.п.4,5 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки була головуючою суддею під час ухвалення вироку від 09.11.2021 року і має пряму зацікавленість у відмові в розгляді заяви за нововиявленими обставинами.

Також зазначає, що заява за нововиявленими обставинами обгрунтована наявними та підтвердженими фактами штучно створених показників та слідової інформації під час проведення слідчого експерименту на досудовому слідстві, які в подальшому лягли в основу висновків експерта. Вказує, що між ним та судовим експертом ОСОБА_9 укладено договір та 21.11.2023 року ним отримано Висновок за результатами проведення автотехнічної експертизи №242/23 від 21.11.2023 року, який спростовує доводи суду та доводить, що висновок інженерно-транспортної експертизи від 12.04.2018 за №12-1/462 є неналежним доказом. За результатом проведеної експертизи було встановлено, що протокол слідчого експерименту від 23.03.2018 містить дані, що не відповідають дійсності, які в подальшому стали підставою для висновків експертів та лягли в основу обвинувального вироку від 09.11.2021 року.

Вказує, що долучений до матеріалів справи ордер відповідає вимогам законодавства та п. 5 рішенню Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41.

Від засудженого ОСОБА_8 , який відбуває покарання у виправній установі, надійшла заява про розгляд заяви у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення , перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно вимогам п.4 ч.1 ст.75 КК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог п.5 ст.75 КК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не мала права брати участь у розгляді заяви про перегляд вироку у зв`язку з нововиявленими обставинами у зв`язку з тим, що вона була головуючою під час ухвалення цього ж вироку, не є тією обставиною, яка б свідчила про її упередженість.

Твердження апеляційної скарги про те, що суддя не могла бути визначена Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою для розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами суперечить вимогам ч.3 ст.35 КПК України, відповідно до якої заборона брати участь у перевірці вироку для судді, який брав участь в ухваленні вироку, не поширюється на випадки перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Також доводи апеляційної скарги не містять спростування висновку суду про те, що висновок судового експерта №242/23 від 21.11.2023 року не є нововиявленою обставиною, передбаченою п.2 ч.2 ст.459 КПК України, так як не свідчить про: а) штучне створення або підроблення документів; б)неправильність перекладу висновку і пояснень експерта; в) завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

Колегія суддів також звертає увагу на наступне.

Відповідно до чинного національного законодавства повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги).

З матеріалів справи вбачається, що до заяви адвокатом було долучено свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльності, ордер та договір про надання правової допомоги, укладений з ОСОБА_8 06.07.2018 року, дія якого триває.

Констатація судом в ухвалі факту невідповідності наданого ордеру на надання правової допомоги затвердженій типовій формі ордеру , затвердженої рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року, не може слугувати підставою для висновку про відсутність оформлених належним чином документів, що підтверджують повноваження захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .

З огляду на наведене, ухвала суду про повернення захиснику заяви про перегляд вироку Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2021 року за нововиявленими обставинами на підставі ч.3 ст.464,ч.3 ст.429 КПК України ухвалена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19.12.2023 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2021 року - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: