У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе Бериславського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2024 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 09 березня 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Також захисник оспорює обґрунтованість підозри.

Зазначив, що вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особу підозрюваного, однак слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 має родину, є чинним військовослужбовцем, брав участь в АТО та має на утриманні неповнолітню дитину.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 21.06.2023.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.09.2023, який в подальшому неодноразово продовжено.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.12.2023 строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою було продовжено в межах строку досудового розслідування.

Постановою виконуючого обов`язки керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 01.09.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000249 продовжений до трьох місяців, до 11.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000249 продовжено до шести місяців, до 11.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.01.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 21.06.2023 продовжено до дев`яти місяців, до 11.04.2024.

11.07.2023 ОСОБА_6 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186 КК України.

28.09.2023 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про нову та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст.27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України перевищення службових повноважень, тобто, умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, якщо вони явно супроводжувалися погрозою застосування насильства, за відсутності ознак катування;

- ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у сховище, що завдав значної шкоди потерпілому, вчинений в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах та організованою групою;

- ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Слідчий зазначив, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до спливу строку тримання ОСОБА_6 під вартою неможливо, оскільки не виконані всі слідчі дії (розшукові) дії, а саме:

необхідно отримати три висновки судових товарознавчих експертиз щодо встановлення вартості викраденого майна; не отримано відповіді на запити з метою встановлення походження вогнепальної зброї та боєприпасів, вилучених у підозрюваного за місцем проживання під час обшуку; наразі триває виконання доручення слідчого щодо огляду вилученої інформації, що перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку; продовжується виконання доручення слідчого щодо встановлення всього вантажного транспорту, залученого для незаконного вилучення зерна пшениці та водіїв зазначеного транспорту; не отримано висновок експертизи у сфері державної таємниці за результатами судової комп`ютерно-технічної експертизи; провести розшукові, слідчі та процесуальні дії по встановленню інших осіб, як причетних до організованої групи, так і тих, що здійснювали пособництво під час вчинення кримінальних правопорушень.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків.

При цьому, існування ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не було встановлено слідчим суддею при продовжені строку дії запобіжного заходу, а отже, на думку слідчого судді, слідчий не може посилатися на продовження їх існування на теперішній час.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою спливає 11.01.2024. Проте, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, за вказаними матеріалами досудового розслідування, необхідно виконати наступне:

- отримати висновок призначеної 28.12.2023 експертизи у сфері державної таємниці, після отримання висновку якої провести слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановленні обставин, пов`язаних із порушенням порядку поводження із документами, що містять державну таємницю та вирішити питання про наявність у діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ст. 328 КК України;

- отримати відповіді на запити, спрямовані на адресу правоохоронних органів та військових частин з метою встановлення походження вогнепальної зброї та боєприпасів, вилучених під час обшуку у підозрюваного; завершити обробку та узагальнення інформації з приводу можливого перебування зброї та набоїв на балансі відомств, за результатами отриманої інформації провести слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин вибуття із володіння вказаних відомств зброї та боєприпасів, та їх потрапляння до учасників організованої групи, зокрема допитати відповідальних осіб, здійснити тимчасові доступи до документів, провести огляди;

- отримати від оперативного підрозділу матеріали на виконання доручення слідчого щодо огляду інформації, вилученої в рамках тимчасового доступу до речей і документів, що перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл» про вихідні та вхідні дзвінки, SMS, взаємоз`єднання, місцезнаходження абонентів мобільного зв`язку, номери та адреси базових станцій, стосовно підозрюваних та основних свідків у кримінальному провадженні. За результатами отриманих матеріалів необхідно провести додаткові слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановленні кола осіб, які перебували на місцях вчинення злочинів разом із членами організованої групи, допитати їх, визначити їх правовий статус;

- отримати від оперативного підрозділу матеріали на виконання доручення слідчого щодо встановлення всього вантажного транспорту, залученого для незаконного вивезення зерна та водіїв цього транспорту, за результатами чого допитати цих осіб , провести з ними впізнання, слідчі експерименти;

- провести інші слідчі (розшукові) дії та процесуальні дії, направлені на встановлення об`єктивних обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідність у яких може виникнути за наслідками проведення вищезазначених слідчих дій.

Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшились та продовжують існувати.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Колегія суддів дійшла до переконання, що слідчим у клопотанні та прокурором при судовому розгляді не доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

З матеріалів судового провадження вбачається, що з моменту обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 13.07.2023, слідчий неодноразово звертався з клопотанням (у кримінальному проваджені №0000249) про продовження строку тримання під вартою. Так, оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 10.01.2024 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.03.2024.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, то слідчий суддя дійшов правильного висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується наступними долученими до клопотання та дослідженими матеріалами: повідомленням начальника представництва ВБ в Херсонській області ГУ ВБ СБУ №9/20-319 від 23.12.2022 про вчинене кримінальне правопорушення; рапортом о/у на ОВО ПВБ в Херсонській області (з дислокацією у м. Херсоні) 2 управління ГУ ВБ СБУ від 23.12.2022 №9/20-318; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 29.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 20.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.04.2023; протоколом огляду транспортного засобу з додатком від 16.12.2023; товарно-транспортними накладними від 28.11.2022, 29.11.2022, 30.11.2022, наданими ТОВ «СОФ МАРИН»; протоколами огляду місця події від 22.12.2022.

Всупереч доводам апелянта, фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення матеріалах, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Письмове повідомлення про нову та зміну раніше повідомленої підозри було складено слідчим та погоджено прокурором 28.09.2023 та цього ж дня вручено ОСОБА_6 . Зміст повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

За такого, відсутні підстави вважати, що підозра є необґрунтованою, про що стверджує апелянт.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати існування ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначені ризики не були встановлені слідчим суддею при продовжені строку дії запобіжного заходу, а отже слідчий не може посилатися на продовження їх існування на теперішній час. Будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані ризики є новими, до клопотання не долучено та під час його розгляду обставин їх існування не встановлено.

Є доведеними існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Всупереч доводам апелянта, слідчий суддя навів переконливі мотиви щодо наявності цих ризиків. Проте, є достатні підстави вважати, що ці ризики зменшилися.

На переконання колегії суддів, заявлений слідчим ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшився.

В обґрунтування висновків щодо наявності цього ризику слідчий суддя врахував лише обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання на тривалий строк, крім того підозрюваний має зв`язки серед військових, які можуть сприяти йому в підшукуванні місць для переховування.

Проте, не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений з 11.04.2020, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 . На даний час, через воєнний стан і небезпеку дружина та дитина підозрюваного проживають по АДРЕСА_2 за договором оренди житлового приміщення.

Також є достатні підстави вважати, що зменшився ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки усі потерпілі та свідки допитані.

Зокрема, у клопотанні слідчого міститься посилання на протоколи допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 29.12.2022; свідка ОСОБА_11 від 06.01.2023; свідка ОСОБА_12 від 06.01.2023; свідка ОСОБА_13 від 10.02.2023; свідка ОСОБА_14 від 10.02.2023; свідка ОСОБА_15 від 07.04.2023; свідка ОСОБА_16 від 20.04.2023 та свідка ОСОБА_10 від 20.04.2023.

Колегія суддів наголошує, що у клопотанні слідчого при викладенні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, не зазначено про необхідність допиту інших потерпілих чи свідків.

Колегія суддів вважає, що слідчим, прокурором не доведено, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії», п. 30).

ЄСПЛ у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, де в ст. 183 КПК України зазначено, що прокурор має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Як визначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови», одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без зазначення підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або вчиняти нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою.

У даному кримінальному провадженні, слідчий суддя, посилаючись на ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , вважав, що більш м`який запобіжний захід наявним ризикам запобігти не зможе та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів з цим висновком слідчого судді не погоджується, оскільки з урахуванням практики ЄСПЛ, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі "Єчус проти Литви").

ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, та з моменту обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зменшилися ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання про продовження тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , прокурор не навів обставин, які б свідчили про необхідність продовження підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує, що клопотання слідчого про продовження тримання під вартою хоча і містить зазначення обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, але ці ж обставини були зазначені і у попередньому клопотанні.

При цьому, слідчий не конкретизує, які слідчі (розшукові) або процесуальні дії було вчинено після ухвалення попереднього рішення.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час дружина підозрюваного, ОСОБА_17 , орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору оренди житлового приміщення від 27.07.2023.

Колегія суддів враховує, що наразі місце проживання родини підозрюваного (дружини ОСОБА_17 та малолітньої дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у с. Високе Бериславського району Херсонської області становить небезпеку для малолітньої дитини, тому слід визначити адресу застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою, де дружина підозрюваного орендує житло, через воєнний стан.

За такого, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, із постановленням нової ухвали про застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого, а саме: цілодобового домашнього арешту та з покладенням на нього певних обов`язків.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 411, 424, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язків:

-періодично прибувати до слідчого у визначений ним час;

-цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілими, підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 09.03.2024 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3