Справа №591/3571/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 04.11.2022, на підставі обвинувального акту, затвердженого 01.05.2023 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 01.05.2023 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 04.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

А саме, 12.03.2024 постановою Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду попередньо ухвалений у даному кримінальному провадженні вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19.06.2023 та вирок Сумського апеляційного суду від 14.08.2023 щодо ОСОБА_4 скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції; кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 направлено для розгляду до Солом`янського районного суду міста Києва.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні судом одноособово, за участю учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого та його захисника, зазначив, що підстави для повернення обвинувального акту прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження, відсутні.

Також, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів із визначенням розміру застави, мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_4 ухилявся від здійснення своїх процесуальних обов`язків, уникав вручення йому процесуальних документів, будучи в офіційному шлюбі, обвинувачений не проживає з дружиною та донькою, є відвідувачем сайтів знайомств із сумнівною репутацією, де вказує, що не перебуває у шлюбних відносинах, шукає дівчину та кохання. Обвинувачений може впливати на учасників кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 тривалий час проходив службу в Службі безпеки України, кримінальне правопорушення, яке йому інкриміноване, вчинено ним безпосередньо під час виконання службових обов`язків співробітника СБУ - державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями. Враховуючи зміст і обсяг владних повноважень обвинуваченого, з огляду на спосіб вчинення вищевказаного злочину, відкритий та зухвалий характер дій обвинуваченого, досить високим є ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на учасників кримінального провадження, а так само сторонніх осіб з числа співробітників СБУ, зокрема з метою організації свого переховування. Зазначається, що обвинувачений під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України здійснив пошкодження частини матеріалів кримінального провадження, в тому числі доказів вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, захисник звернувся до суду із клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання захисника мотивоване тим, що обвинувальний акт в порушення ст. 291 КПК України не містить повного викладу фактичних обставин справи щодо події кримінального правопорушення, форми вини, мотиву та способу вчинення злочину, тобто не містить формулювання обвинувачення, від якого має захищатись обвинувачений. Крім того, порушено п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки зазначені в розписці обвинуваченого та захисника про отримання обвинувального акту вказано кримінальне провадження, нібито, як слідує з отриманих матеріалів справи, внесене до ЄРДР за № 0000905 від 04.11.2022, а згідно інформації з стор. 2 обвинувального акту, у кримінальному провадженні № 0000905 на дату 07.03.2022, тобто до дати внесення кримінального провадження до ЄРДР здійснювались процесуальні дії, а саме, захист підозрюваного адвокатом ОСОБА_6 під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу. Між тим, у самому обвинувальному акті немає конкретного формулювання, коли саме кримінальне провадження № 00000905 внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку із чим, захисник просить суд повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника з підстав та за обставин, викладених захисником, наполягав на його задоволенні.

Стосовно поданого прокурором клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у виді нічного домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого у службовому гуртожитку у м. Києві, зазначивши, що обвинувачений має родину, стійкі соціальні зв`язки, а тому не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Захисник зазначив, що ухвалою Київського апеляційного суду від 13.06.2024 р. було скасовано ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01.05.2024 р., якою обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, та апеляційною інстанцією обвинуваченому визначена застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб. Однак, як зазначили захисник та обвинувачений, вказаний розмір застави є непосильно завищеними відносно матеріального становища обвинуваченого, у зв`язку із чим захисник просив визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору, дослідивши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд дійшов до наступних висновків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 04.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Оцінюючи доводи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене у розрізі клопотання захисника, суд зазначає, що оскільки формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті стороною обвинувачення, то в цій частині обвинувального акта викладається позиція сторони обвинувачення у такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого такі обставини не досліджуються. Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному. Водночас, обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта та пред`явленого особі обвинувачення, є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

Таким чином, клопотання захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні на службу вчасно без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали кримінального провадження, а тому він обізнаний із анкетними відомостями свідків, інших учасників у даному кримінальному провадженні, що вказує на продовження існування ризику впливу з боку обвинуваченого на цих осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Судом врахована особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання у м. Києві, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню доньку та батька, який є інвалідом І групи, що вказує на наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Водночас, на переконання суду, із врахуванням стадії, на якій перебуває дане кримінальне провадження, наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків не може бути безумовним стримуючим фактором для запобігання ризикам, зазначеним в ухвалі суду, які продовжують існувати і дотепер.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України визначено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, стадії розгляду кримінального провадження, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі суду.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

Водночас, відповідно до змісту ухвали Київського апеляційного суду від 13.06.2024 р., яким в апеляційному порядку була переглянута попередня ухвала суду від 01.05.2024 р., якою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, та апеляційний суд дійшов до переконання про можливість визначення обвинуваченому застави у розмірі восьмидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., суд, із врахуванням особи обвинуваченого, тривалості розгляду даного кримінального провадження, приходить до висновку про можливість із одночасним продовженням обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у вищевказаному розмірі.

Керуючись положеннями ст. ст. 314, 315, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, затвердженого 01.05.2023 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 04.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, на 26 червня 2024 року о 17 год. 00 хв.

Визначити додаткову дату слухання справи - 12.08.2024 р. на 17 год. 00 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження - прокурора, обвинуваченого та його захисника.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 серпня 2024 року включно.

Визначити строк дії ухвали - до 15.08.2024 р. включно.

Визначити розмір застави у розмірі восьмидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві: Код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 26268059, Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) -820172, Номер р/р UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати на виклики до прокурора та суду,

-не відлучатись із м. Києва без дозволу прокурора або суду,

-повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання,

-здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1