ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора (відеоконференція) ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0002151 від 24.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме вантажний автомобіль марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вантажний автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто законному володільцю.

На вказану ухвалу надійшла апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 , в якій прокурор не погоджується із рішенням слідчого судді, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що за допомогою вказаного автомобіля з приховуванням від прикордонного контролю та митного контролю перевозилась ОСОБА_9 , щодо якої діє заборона на виїзд за межі України.

Вказує, що транспортний засіб є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Стверджує, що відмова у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб може призвести до втрати цього речового доказу, оскільки будь-яка особа матиме змогу змінити, переробити, зіпсувати, сховати чи передати його.

ЄУНСС: 714/764/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

НП: 11-сс/822/180/24 Доповідач: ОСОБА_1 .

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу якою накласти арешт на транспорт засіб «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження розпорядження та користування вказаним майном.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу, власника майна Афсар Омер, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши витребувані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги слідчим суддею були дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено апеляційним судом, 24.05.2024 року до ЄРДР внесено відомості №0002151 за ч.1 ст. 332 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 24 травня 2024 року близько 06 год. 40 хв. надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби МПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про те, що громадянин Туреччини Афсар Омер, на вантажному автомобілі марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , організував незаконний перетин через державний кордон України ОСОБА_9 , якій заборонено виїзді за межами України.

В ході огляду місця події 24 травня 2024 року було вилучено вантажний автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за допомогою якого громадянин Туреччини Афсар Омер здійснював незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України

Постановою слідчого від 24.05.2024 року транспортний засіб марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

27.05.2024 року прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вказаний автомобіль.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт автомобіля марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказав, що накладення арешт у в даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатись майном.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками слідчого судді.

Арешт майна має бути пропорційним меті, на яку він спрямований, що виражається у понятті «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства і вимогою захисту фундаментальних прав особи.

Щоб визначити пропорційність такого заходу, необхідно прийняти до уваги його тривалість та його необхідність в контексті просування розслідування, а також наслідки його застосування до зацікавленої особи.

У даному випадку апеляційний суд враховує, що в рамках кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, ОСОБА_6 у своїх поясненнях зазначав, що не мав наміру нікого незаконно перевозити через державний кордон, про наявність заборони виїзду ОСОБА_9 йому не відомо.

При цьому судом встановлено, що Афсар Омер є громадянином Туреччини, займається вантажними перевезеннями, у вилученій вантажівці знаходяться продукти харчування, які можуть швидко зіпсуватись.

Відтак накладення арешту на вантажний автомобіль «DAF» буде надмірним тягарем для Афсар Омер, а потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, що органом досудового розслідування не обґрунтовано доказове значення вказаного автомобіля в контексті внесених до ЄРДР відомостей за ч.1 ст. 332 КК України.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя дотримався вимог ст. 170 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні з метою недопущення можливого відчуження, зникнення чи настання інших наслідків, які можуть в подальшому перешкоджати виконанню рішення суду та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення слідчого судді, оскільки стороною обвинувачення не доведено необхідність накладення арешту на автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 та наявність підстав, визначених ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання щодо накладення арешту на автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_11 , підпис) (ПІБ)

17.06.2024 року

(дата засвідчення копії)