Справа № 308/8565/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000468 від 11.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000468 від 11.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на речі, які було вилучено 14.05.2024 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , кімната слідчих дій, а саме: мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone SE2», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у захисному чохлі, що упаковано до полімерного спеціального пакету НПУ СУ №PSP2029070.

Клопотання мотивує тим, що 10.05.2024 в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло звернення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_2 , який повідомив, що невідома особа шахрайським шляхом та зловживаючи його довірою під приводом продажу мобільного телефону марки Айфон 15 про макс, заволоділа грошовими коштами в сумі близько 50034 гривень які заявник перерахував через Нову пошту.

11.05.2024 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході огляду місця події від 14.05.2024, який проводився в період часу з 13:36 по 13:57 год. в слідчій кімнаті АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено мобільний телефон, темного кольору, з явними ознаками експлуатації, та в захисному чохлі темно- зеленого кольору, марки «Apple» моделі «iPhone SE2», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що упаковано до полімерного спеціального пакету НПУ СУ №PSP2029070, за допомогою якого здійснювались операції з входу різного роду месенджери та створювались фейкові сторінки для введення в оману осіб, з метою власного збагачення.

Прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час огляду місця події речі, а саме: мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone SE2», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у захисному чохлі, що упакована в спеціального пакет НГІУ СУ № PSP2029070 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містить на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте до клопотання долучено заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, що підтверджується рапортом дізнавача, поданим через канцелярію суду, заяв та заперечень до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджено, що органом досудового розслідування сектором дізання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.05.2024 року за №0000468 за зверненням ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України.

З протоколу допиту свідка в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що він за вказівками чоловіків на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснював відправку посилок з відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , за що отримував від них грошові кошти. 10.05.2024 року о 18 год. 50 хв. йому зателефонувала отримувач посилки з м. Києва ОСОБА_9 та повідомила, що замість телефону ОСОБА_10 вона отримала цеглу та стала вимагати повернення грошей.

Під час огляду місця події від 14.05.2024 року в службовому приміщенні Ужгородського РУП ГУНП за адресою АДРЕСА_1 , було вилучено добровільно виданий власником ОСОБА_5 мобільний телефон темного кольору з явними ознаками експлуатації, з пошкодженим головним екраном, у захисному чохлі темно-зеленого кольору, марки «Apple» моделі «Iphone SE2», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Постановою дізнавача від 14.05.2024 року мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone SE2», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у захисному чохлі визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000468.

З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що близько двох місяців тому він вирішив зайнятися незаконним заробітком, а саме здійснив замовлення в мережі інтернет однієї коробки від мобільного телефону Айфон, цінова вартість якої становить близько 500 гривень, дана коробка була без мобільного телефону, але опломбована заводськими пломбами, в середині якої знаходився гіпс, який являвся імітацією мобільного телефону. В подальшому він замовив ще п`ять таких коробок та виставив оголошення про продаж ніби то мобільних телефонів на сайті ОЛХ. В подальшому за допомогою рейкової сторінки в месенджері Телеграм ним підшукано особу на ім`я ОСОБА_11 , яка за плату здійснювала відправлення даних посилок з відділень Нової Пошти. Після відправки чергової посилки та отримання її замовником та здійснення перерахунку через Нову Пошту грошових коштів у розмірі близько 48 700 гривень, Назар мав отримати дані кошти наступного дня на відділенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дані кошти мав перерахувати ОСОБА_5 на банківську карту. Вказує, що ОСОБА_11 почав досить сильно нервувати через те, що йому почали надзвонювати жінка, яка отримала цю коробку (телефон) у АДРЕСА_1 та останній відмовився перераховувати вищевказані кошти на рахунок ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено, що вилучений в ході огляду місця події 14.05.2024 року у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone SE2», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у захисному чохлі, на який просить накласти арешт прокурор, має відношення саме до кримінального правопорушення, про вчинення якого 10.05.2024 року звернувся в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

За наведених обставин у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000468 від 11.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1