Справа №:755/4970/24
Провадження №: 1-кс/755/1140/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши зміст скарги (заяви) ОСОБА_2 щодо бездіяльності т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

21 березня 2024 року в провадження слідчого судді надійшла зазначена заява ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачається, що останній оскаржує дії т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 при розгляді його скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення.

Вивчивши вказану заяву та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені слідчому судді, регламентовані ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право особи оскаржити такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Як визначено в ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Між тим, прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування зазначені норми закону не містять.

При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), то, з урахуванням положень ч.6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України, тощо).

Водночас, відповідно до ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи органів Національної поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державного бюро розслідувань, підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів органів Національної поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Втім, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 , останній просить притягнути до відповідальності т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 за допущену, на його переконання, бездіяльність, проте вказаний орган, згідно положень ст. 38 КПК України, не є органом досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи наведене, у відкритті провадження за скаргою (заявою) ОСОБА_2 щодо бездіяльності т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки заявником оскаржуються дії уповноважених осіб Департаменту патрульної поліції, яка, відповідно до ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою (заявою) ОСОБА_2 щодо бездіяльності т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1