Справа № 466/8593/23
Провадження № 1-кп/466/308/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Львова, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, працездатного, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України під час мобілізації, на особливий період, 02.06.2023 пройшов військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою, АДРЕСА_2 , згідно якої визнаний придатним до військової служби та відмовився про отримання повістки про явку на відправку 03.06.2023 у військову частину для проходження військової служби у Збройних силах України у воєнний час.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи придатним військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що на АДРЕСА_2 , в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України М№69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», 03.06.2023 та в подальшому не прибув у вказаний час до місця призову.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що він дійсно 02.06.2023 пройшов військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої визнаний придатним до військової служби, та відмовився отримати повістку про явку на відправку 03.06.2023 у військову частину для проходження військової служби у Збройних силах України у воєнний час. Не погодився з висновком лікарів ВЛК. Не бажає ставати до лав Збройних сил України, не займається волонтерством, жодним чином не допомагає армії.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину повністю та об`єктивно доведена, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню в судові засідання тривалий час не з`являвся, перебував у розшуку.

Обставини, що пом`якшують покарання, не встановлені. Обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.

Відповідно до ч.2 сит.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст.336 КК України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Процесуальних витрат немає, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок надруковано в нарадчій кімнати в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_5