Код суду 233 Справа № 233/3698/24
Вирок

Іменем України

02 липня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у спрощеному порядку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 18 травня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибірськ Іванівського району Київської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, сапера інженерно - саперного відділення 1 стрілецької роти, за посадою снайпера (2 категорії) 1 го стрілецького відділення 3- го стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 2 п. 18, ч. 3 п. 42, ч. 4 п. 81 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, громадянин ОСОБА_3 призваний відповідно до указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №122 від 29 квітня 2024 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду сапера інженерно - саперного відділення 1 стрілецької роти, за посадою снайпера (2 категорії) 1 го стрілецького відділення 3- го стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Так, приблизно на початку квітня 2024 року, більш точної дати не встановлено, солдат ОСОБА_3 , знаходячись за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи умисно, в порушення положень ЗУ «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15 листопада 2019 року), а саме, уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої особи за винагороду у сумі 16000 грн. завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В» з серійним номером НОМЕР_2 видане 10 квітня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

У подальшому, 18 травня 2024 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, солдат ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по автодорозі по вулиці Європейській в м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, де поблизу будинку АДРЕСА_3 , був зупинений поліцейським СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , у зв`язку з виконанням службових обов`язків та забезпечування здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, докладаючи всіх зусиль для забезпечення життєво важливих інтересів суспільства і держави під час відкритого широкомасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України.

Після цього, на вимогу поліцейського СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи мету використання підробленого документу - посвідчення водія категорії «В» з серійним номером НОМЕР_2 видане 10 квітня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, надав поліцейському СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 для ознайомлення завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В» з серійним номером НОМЕР_2 видане 10 квітня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим використав підроблений офіційний документ.

Даний бланк посвідчення водія категорії «В» з серійним номером НОМЕР_2 видане 10 квітня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту, зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_6 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Ухвалою суду від 28 червня 2024 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_3 , раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем несення служби характеризується позитивно.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст.358 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , з якого стягнути на користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів у розмірі 6058 гривень 24 копійки.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та суд не знаходить підстав для його застосування.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/105-24/3556-ДД від 28 травня 2024 року) 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 , який поміщено до камери зберігання речових доказів Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №029832, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 908, порядковий номер 495 - знищити.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: