УХВАЛА

11 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні №0000312 від 05.02.2024, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000312 від 05.02.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , яке підтримав в судовому засіданні та просив задовольнити. Прокурор вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України. Стосовно останньої, обвинувальний акт 26.11.2021 за ч. 2 ст. 307 КК України скеровано до Рівненського міського суду Рівненської області для розгляду по суті. Однак, обвинувачена, належних висновків не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала, вчинивши нові, умисні, корисливі кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин. Прокурор доводить, що застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, відносно обвинуваченої ОСОБА_4 слід продовжити, оскільки заявлені раніше ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати. Ризик, що обвинувачена може переховуватись від суду (п.1) існує, з огляду на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, та суворість ймовірного покарання. Існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні (п.3) для зміни показів останніх, або відмови від дачі них. Стосовно ОСОБА_4 26.11.2021 направлений до суду для розгляду обвинувальний акт щодо вчинення останньою кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України, проте ОСОБА_4 належних висноків не зробила, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нових умисних корисливих злочинів у сфері незаконного обігу психотропної речовини, що вказує про наявність ризик, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5). Більш м`який вид запобіжного заходу не зможе гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Захисник та обвинувачена щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечили, однак просили застосувати запобіжний захід в певний період доби.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачену та захисника, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положенням ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Наведені у клопотанні прокурора обставини в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченої від суду, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

У Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-28/2017, від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що серед видів запобіжних заходів, особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.

Суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на обставини кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 їх тяжкість відповідно до ст. 12 КК України, зокрема, що кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України є тяжкими злочинами, існує ризик що обвинувачена може переховуватись від суду (п.1 ч.1 ст. 177).

З огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких ОСОБА_4 обвинувачується, а також, що відносно останньої обвинувальний акт за ч.2 ст. 307 КК України, перебуває на розгляді в суді, існують ризики передбачені п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, уникнення ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 їх характер та тяжкість відповідно до ст. 12 КК України, слід продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під домашнім арештом, цілодобово, та продовжити строк дії обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 314-316 КПК, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні №0000312 від 05.02.2024, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернівці, українки, громадянки України, заміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово строком до 11.08.2024.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває) без дозволу прокурора, суду; здати на зберігання до органів УДМСУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах, бомбосховищах на випадок оголошення повітряної тривоги.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 11.08.2024.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1