Справа № 463/4340/24
Провадження № 1-кп/463/395/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000439 від 27.04.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше судженого, останній раз 27.03.2018 року вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та з врахуванням положень ст.ст.70, 71 КК України призначено покарання у виді 5 років 5 днів позбавлення волі (покарання відбув), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 24 квітня 2023 року у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у місті Червоноград Львівської області, точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, під час запровадження воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном марки «RMX3201 realme», вартістю 2500,0 гривень, що належить ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 24 квітня 2023 року перебуваючи у місті Червоноград Львівської області, точне місце досудовим розслідуванням на встановлено, під час запровадження воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи попередньо викрадений ним у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «RMX3201 realme» з карткою мобільного оператора TOB «лайфселл» з номером НОМЕР_1 , отримавши несанкціонований доступ до облікового запису ОСОБА_4 у додатку інтернет-банкінгу AT КБ «ПриватБанк» «Приват 24» з обслуговуванням банківського рахунку потерпілого IBAN НОМЕР_2 , викрав з вказаного рахунку грошові кошти у сумі 19498,0 гривень, а саме: 24.04.2023 року о 18 год. 50 хв. в сумі 5,000 гривень, 24.04.2023 року о 18 год. 51 хв. в сумі 4999,0 гривень, 24.04.2023 року о 18 год. 53 хв. в сумі 4999,0 гривень, 24.04.2023 року о 18 год. 53 хв. в сумі 4500,0 гривень, які перерахував на банківську картку № НОМЕР_3 , яка емітована в AT КБ «ПриватБанк» з обслуговування банківського рахунку НОМЕР_4 , які в подальшому були обготівковані у банкоматі CALV7363, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та якими ОСОБА_6 заволодів використавши на власні потреби, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, дав покази, які в повній мірі відповідають обставинам, викладених в обвинувальному акті. Підтвердив, що 24.04.2023 року знаходячись у м.Червоноград, поблизу річки Буг, він знайшов мобільний телефон, якої саме марки не пригадує. В подальшому, зайшовши в інтернет-банкінг, отримавши доступ до облікового запису ОСОБА_4 у додатку «Приват 24», він здійснив декілька трансакцій та перерахував грошові кошти на свій рахунок. На сьогоднішній день він частково відшкодував потерпілому шкоду у розмірі 16000,0 гривень та має намір відшкодувати шкоду у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження, які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений у присутності захисника підтвердив позицію щодо обмеження обсягу дослідження доказів судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, добровільність його позиції та розуміння правових наслідків обмеження обсягу дослідження доказів судом.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше суджений 27.03.2018 року вироком Червоноградського міського суду Львівської області (покарання відбув), частково відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, на диспансерному обліку з приводу психоневрологічного захворювання не перебуває, при цьому, з 2021 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з приводу наркотичної залежності.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, позицію потерпілого, висловлену у судових дебатах, який підтвердив, що обвинувачений частково відшкодував шкоду у розмірі 16000,0 гривень, просить не позбавляти волі обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції статті вчиненого ним кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування реального покарання з випробуванням, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На момент ухвалення вироку обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді - 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з часу проголошення вироку.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обраний відносно ОСОБА_6 залишити без змін до часу набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.174 КПК України скасувати арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м.Львова від 29.02.2024 року, 22.04.2024 року, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон сірого кольору марки «REDMI» моделі «А5», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_7 , упакований в спецпакет НПУ « НОМЕР_8 », - повернути ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «REDMI GO», ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_11 , упакований в спецпакет PSP1260902; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 та банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_13 , упаковані в спецпакет PSP1260901, що були вилучені за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , - повернути законним володільцям вказаного вище майна.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1