У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно.

Із матеріалів клопотання слідує, що в провадженні СВ ВП № 5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2024 за №0000039, за повідомленням ОСОБА_4 про те, що приблизно о 02:40 годині 24.02.2024 невідома особа з метою пошкодження майна кинула пляшку з невідомою легкозаймистою речовиною на територію його домогосподарства, яка під час падіння вибухнула та загорілась, після чого ОСОБА_4 самостійно ліквідував пожежу, таким чином невідома особа вчинила закінчений замах на пошкодження майна шляхом підпалу.

24.02.2024 о 17:05 годині працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

25.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування прийнято рішення проникнення на володіння особи, тобто в житлове приміщення за місцем проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та проведення в ньому невідкладного обшуку, у зв`язку із необхідністю відшукання та вилучення речей, зокрема: підозрюваної особи, знаряддя вчинення злочину, речовини з яких виготовлена знаряддя злочину, інших речей, які можуть бути речовим доказом, та можуть бути знищені, що в свою чергу приведе до втрати важливих речових доказів, які мають важливе значення для повного та всебічного дослідження всіх обставин вчинення злочину.

24.02.2024 проведено невідкладний обшук, а саме на території домогосподарства та в приміщенні житлового будинку, а також інших приміщеннях та спорудах які знаходяться на території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в на території домогосподарства, яка являється спільною для використання всіх жителів будинку, зокрема яким користувався ОСОБА_6 , та мав вільний доступ, виявлено, та вилучено наступні речі:

-пластикова лійка - 1 штука, поміщена в сейф-пакет PSP4184909;

-пластикова пляшка з паливно-мастильним матеріалом - 1 штука, поміщена в сейф-пакет SUD3032671;

-пластикова пляшка з мастилом - 1 штука, поміщена в сейф пакет SUD3071850;

-пластикова каністра з мастилом - 1 штука, поміщена в сейф пакет 7228000;

-скляні пляшки з під алкоголю «Легенда Тернополя БІЛА» ємністю 0.5 літра - 3 штуки, поміщені в сейф пакет SUD3071846;

- автомобіль марки «CITROEN» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами до даного автомобіля.

Вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 під час огляду місця події речі та об`єкти, а також вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 під час невідкладного обшуку речі та об`єкти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, оскільки дані предмети мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання, прокурор, будучи повідомленим про час розгляду клопотання не з`явився, що в силу положень ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду цього клопотання. Інші учасники також не з`явилися.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного переконання.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000039 від 24.02.2024, внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 24.02.2024 до початку досудового розслідування кримінального провадження, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, що відповідає вимогам ч.3 ст.214 КПК України, проведено невідкладний обшук на території домогосподарства та в приміщенні житлового будинку, а також інших приміщеннях та спорудах, які знаходяться на території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в на території домогосподарства, яке являється спільною для використання всіх жителів будинку, зокрема яким користувався ОСОБА_6 , та мав вільний доступ, виявлено, та вилучено наступні речі:

-пластикова лійка - 1 штука, поміщена в сейф-пакет PSP4184909;

-пластикова пляшка з паливно-мастильним матеріалом - 1 штука, поміщена в сейф-пакет SUD3032671;

-пластикова пляшка з мастилом - 1 штука, поміщена в сейф пакет SUD3071850;

-пластикова каністра з мастилом - 1 штука, поміщена в сейф пакет 7228000;

-скляні пляшки з під алкоголю «Легенда Тернополя БІЛА» ємністю 0.5 літра - 3 штуки, поміщені в сейф пакет SUD3071846;

-автомобіль марки «CITROEN» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами до даного автомобіля.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Проаналізувавши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтована необхідність накладення арешту на вилучене майно, для належного його збереження як доказу.

З огляду на вказане, клопотання є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24.02.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події та невідкладного обшуку предмети та о`єкти, а саме на:

-пляшку з-під алкогольного напою ємністю 0,5 л, на якій є нашарування невідомої рідини із різким запахом, яка упакована в сейф-пакет WAR1014010;

-ганчірку, яка упакована в сейф-пакет №INZ1078913;

-гіпсовий зліпок протектора шини автомобіля, який упакований в сейф-пакет PSP3353357;

-пластикову лійку - 1 штука, поміщену в сейф-пакет PSP4184909;

-пластикову пляшку з паливно-мастильним матеріалом - 1 штука, поміщену в сейф-пакет SUD3032671;

-пластикову пляшку з мастилом - 1 штука, поміщену в сейф пакет SUD3071850;

-пластикову каністру з мастилом - 1 штука, поміщену в сейф пакет 7228000;

-скляні пляшки з-під алкоголю «Легенда Тернополя БІЛА» ємністю 0.5 літра - 3 штуки, поміщені в сейф пакет SUD3071846;

-автомобіль марки «CITROEN» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами до даного автомобіля.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутня при її постановленні, в той же строк з дня отримання нею копії судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1