Дата документу 07.03.2024 Справа № 317/3022/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний 317/3022/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/240/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має вищу освіту, не працевлаштований, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 09 квітня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 309 КК України, та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Витрати на залучення експерта для проведення експертизи № 7-445 від 16 березня 2018 року в розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень вирішено відшкодувати за рахунок держави.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить:

дослідити письмові докази: протокол обшуку від 22 лютого 2018 року за адресою АДРЕСА_2 та додатки до нього - відеозаписи слідчої дії; ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2018 року; висновок судової хімічної експертизи № 7-445 від 16 березня 2018 року; речові докази - наркотичні засоби КАНАБІС, загальною масою 4508,0 г в перерахунку на суху речовину (знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області); допитати у якості свідка експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 щодо цілісності упаковки, яка надійшла експерту для проведення дослідження, за результатами якого було складено висновок судової хімічної експертизи №7-445 від 16 березня 2018 року;

оскаржуваний вирок суду скасувати повністю у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність;

ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що, ухвалюючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що протокол проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 є недопустимим доказом, оскільки він отриманий не в порядку, встановленому КПК України, так як, на думку суду, проведення обшуку за вищевказаною адресою неможливо було проводити в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0003950.

Однак, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0003950 за фактом виявлення наркотичних засобів у ОСОБА_11 оперативним шляхом було отримано інформацію про те, що виявлені наркотичні засоби мають одне і те саме джерело походження, що і наркотичні засоби, які зберігаються за адресою: АДРЕСА_2 , які за цією адресою зберігаються невстановленою особою на ім`я " ОСОБА_12 ".

Враховуючи отримані дані 07 листопада 2017 року під час досудового розслідування прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_11 в окреме провадження, якому присвоєно номер 0004395 у Єдиному реєстрі досудового розслідування. Після чого обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні направлено до суду.

На момент направлення обвинувального акту в порядку ст. 291 КПК України щодо ОСОБА_11 до суду, з метою встановлення факту можливого зберігання наркотичного засобу невстановленою особою на ім`я " ОСОБА_12 ", яке має спільне джерело походження з виявленим у ОСОБА_11 наркотичним засобом, проводилось подальше досудове розслідування кримінального провадження № 0003950.

Тому, з урахуванням необхідності перевірки отриманої інформації про зберігання наркотичних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , органи досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0003950 звернулись з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, яке було задоволено судом, про що винесено відповідну ухвалу, яка була досліджена судом першої інстанції.

Враховуючи те, що відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" обопільне введення ін`єкцій наркотичного засобу, психотропної речовини чи їх аналогу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не утворюють, органами досудового розслідування в межах кримінального провадження №0003950 за ч.1 ст.309 КК України перевірялась версія щодо можливого зберігання невстановленою особою на ім`я "ОСОБА_12" наркотичного засобу - метадону, яке має одне джерело походження, що і те, яке було виявлене у ОСОБА_11 , а тому рішення про необхідність внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0003950 не приймалось, оскільки даних про вчинення інших кримінальних правопорушень слідчим або прокурором виявлено не було.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про порушення в даному випадку п.п.8,9 розділу 2 Порядку ведення Єдиного реєстру досудового розслідування та ст. 214 КПК України.

За результатами проведення подальших слідчих дій, а саме обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , органами досудового розслідування встановлено, що за вищевказаною адресою фактично зберігав наркотичні засоби ОСОБА_6 , котрий під час слідчої дії, відповідно до протоколу проведення обшуку та додатків - відеозаписів проведеної слідчої дії, фактично видав працівникам правоохоронних органів наркотичні засоби - КАНАБІС, загальною масою 4508,0 г в перерахунку на суху речовину.

Однак, з врахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції помилково, на думку сторони обвинувачення, відкинув доказ сторони обвинувачення - протокол проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , визнавши цей доказ недопустимим та висновок судової хімічної експертизи № 7-445 від 16 березня 2018 року, пояснення експерта ОСОБА_10 і речові докази, посилаючись на доктрину "плодів отруєного дерева". Крім того, проведений обшук за вищезгаданою адресою був санкціонований ухвалою слідчого судді, а тому, як того вимагає кримінальне процесуальне законодавство України, вказаний доказ пройшов судовий контроль, а отже, думка суду першої інстанції про порушення порядку, встановленого КПК України, отримання доказу є такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Як наслідок, такий висновок суду першої інстанції призвів до неправильного застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність та виправдання ОСОБА_6 . Таким чином, по відношенню до останнього судом першої інстанції не застосовано покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 309 КК України.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить:

дослідити письмові докази: протокол обшуку від 22 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 та додатки до нього - відеозаписи слідчої дії; ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2018 року; висновок судової хімічної експертизи № 7-445 від 16 березня 2018 року; дослідити речові докази - наркотичні засоби КАНАБІС, загальною масою 4508,0 г в перерахунку на суху речовину (знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області); допитати експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 щодо цілісності упаковки, яка надійшла експерту для проведення дослідження, за результатами якого було складено висновок судової хімічної експертизи № 7-445 від 16 березня 2018 року;

оскаржуваний вирок суду скасувати повністю у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність;

ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Згідно з вироком суду, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту, при невстановлених слідством обставинах в невизначений час, незаконно придбав сухі стебла, листя та верхівки рослин сіро-зеленого кольору, які в подальшому сховав на горищі будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав вказані фрагменти рослин до 22 лютого 2018 року, коли вони були виявлені та вилучені в ході санкціонованого обшуку.

Відповідно до висновку експерта № 7-445 від 16 березня 2018 року вилучені в ході обшуку фрагменти рослин коноплі є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабісом», загальною масою 4508,00 г в перерахунку на суху речовину, що є особливо великим розміром.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту в особливо великих розмірах.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок цим вимогам закону відповідає не в повній мірі через таке.

Так, суд першої інстанції ОСОБА_6 визнав невинуватим та виправдав на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

З вироку суду убачається, що підставою для прийняття такого рішення стали висновки суду про недопустимість здобутих стороною обвинувачення певних доказів, в т.ч. протоколу обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , висновку судової хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 7-445 від 16 березня 2018 року, роз`яснень експерта ОСОБА_10 щодо зазначеного експертного висновку, які були надані ним в судовому засіданні, та протоколу огляду предмету від 23 травня 2018 року, яким було оглянуто речові докази в цьому кримінальному провадженні - наркотичні речовини, полімерні пакети та коробки, в яких ці речовини зберігались.

Вказані висновки суд обґрунтував тим, що ці докази були здобуті в ході проведення досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню без внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також, суд дійшов висновку про те, що решта доказів не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Разом з цим, на думку колегії суддів, такий висновок суду здійснений без повного і всебічного дослідження обставин провадження та перевірки їх доказами.

Так, згідно з витягом з ЄРДР, який міститься в матеріалах провадження, 06 жовтня 2017 року за №0003950 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 309 КК України, а саме зазначено, що 06 жовтня 2017 року до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 06 жовтня 2017 року близько 15.10 години, знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 було зупинено гр. ОСОБА_11 , 1991 р.н., який незаконно зберігає наркотичні засоби без мети збуту.

В ході проведення досудового розслідування в межах цього кримінального провадження слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що орган досудового розслідування вважає, що за вказаною адресою можуть знаходитись речові докази, а саме наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори, сировина чи обладнання для їх виготовлення або вживання.

Ухвалою від 24 січня 2018 року слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя вищезазначене клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2 .

В ході виконання вказаної ухвали слідчого судді було встановлено, що за вищевказаною адресою мешкає обвинувачений ОСОБА_6 . Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 було вручено копію ухвали про обшук, про що свідчить його власноручний підпис на ній (т.1 а.п. 86).

Відповідно до протоколу обшуку, за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) було виявлено та вилучено:

- фрагменти гілок рослини зеленого кольору разом із листям та верхівковими частинами;

- листя та суху подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка знаходиться у чотирьох поліетиленових пакетах, двох металевих коробок квадратної форми та полімерної пластикової круглої банки;

- скляну банку ємністю 3 л із листям та верхівковими частинами речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору;

- ковпачок білого кольору та металеву трубку для куріння із слідами кіптяви та нашарування речовини коричневого кольору;

- металеву коробку із речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження та резинову м`яку трубку із слідами нашарування речовини коричневого кольору на внутрішній поверхні.

Вказані речі були надані до експертної установи для проведення відповідного дослідження.

Згідно з висновком експерта №7-445 від 16 березня 2018 року, встановлено, що надані на експертизу сухі стебла, листя та верхівки рослин, зеленого кольору, масою 4900,0 г (вміст картонної коробки № 1); сухі речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масами 127,0 г, 129,0 г, 25,202 г, 19,072 г (вміст чотирьох полімерних пакетів що знаходяться в картонній коробці № 2); суха речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 29,104 г (вміст банки з прозорого безбарвного скла); суха речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 6,948 г (вміст полімерного контейнера); сухі речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масами 5,076 г та 2,320 г (вміст двох полімерних зіп-пакетів, які знаходяться в металевій коробці) та подрібнена речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 0,683 г (вміст полімерного згортка, який знаходяться в металевій коробці), є особливо небезпечним наркотичним засобом - КАНАБІСОМ, маса якого, в перерахунку на суху речовину складає 4508,0 г, 116,840 г, 118,680 г, 23,186 г, 17,546 г, 26,776 г, 6,392 г, 4,670 г, 2,135 г та 0,629 г.

Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу - КАНАБІСУ, в перерахунку на суху речовину складає 4824,854 г.

Надані на експертизу суміші насіння круглої форми, сіро-коричневого кольору, та подрібненої речовини рослинного походження коричневого кольору, загальними масами 1,702 г та 3,754, містять у своєму складі дозріле насіння рослини коноплі, яке до наркотичних засобів та психотропних речовин не відноситься та подрібнене листя рослини тютюн, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин не віднесено.

Надане на експертизу насіння круглої форми сіро-коричневого кольору масами 1,716 г та 1,198 г - є дозрілим насінням рослини коноплі. Дозріле насіння рослини коноплі до наркотичних засобів та психотропних речовин не відноситься.

У складі нашарувань смолоподібної речовини темно-коричневого кольору на внутрішній поверхні наданих на експертизу двох виробів з прозорого безбарвного скла, зафіксованих між собою полімерною трубкою світло-коричневого кольору, виробу у формі розбірного брелока, що містить всередині порожнистий металевий циліндр з перфорованим дном та розбірної металевої люльки для куріння виявлена присутність особливо небезпечного наркотичного засобу - ЕКСТРАКТУ КАНАБІСУ, масу якого встановити не можливо через незначну кількість на вищевказаних предметах - носіях.

Постановою слідчого від 17 березня 2018 року вищезазначені речі визнані речовими доказами.

В подальшому, постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003950 від 06 жовтня 2017 року.

Досудове розслідування кримінального провадження за №0003950 проводилось надалі.

30 березня 2018 року ОСОБА_6 в межах кримінального провадження за №0003950 було вручено повідомлення про підозру за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України.

В Реєстрі матеріалів досудового розслідування міститься послідовна інформація щодо руху цього кримінального провадження, яка вказує на дотримання органом досудового розслідування всіх етапів проведення досудового розслідування, починаючи з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

На викладене звернув увагу Верховний Суд в постанові по цій справі від 11 серпня 2022 року.

При цьому, Верховний Суд зауважив, що у внесеному до ЄРДР кримінальному провадженні за номером 0003950 здійснювалося досудове розслідування щодо злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, в ході якого було встановлено особу, яка також вчиняє злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків. Внесені до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення давали підстави стороні обвинувачення для його розслідування, а у випадку виявлення іншого злочину та особи, яка його вчиняє, в рамках цього ж розпочатого кримінального провадження, з дотриманням положень ч.3 ст.217 КПК України (виділення матеріалів кримінального провадження), продовжувати досудове розслідування в первісному кримінальному провадженні шляхом проведення відповідних слідчих (розшукових) дій.

З огляду на викладене, Верховний Суд вказав на передчасність висновків суду про недопустимість як доказів протоколу обшуку від 22 лютого 2018 року та висновку судової хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №7-445 від 16 березня 2018 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, та не навів у вироку переконливого обґрунтування чому прийняв версію сторони захисту та відкинув всі докази сторони обвинувачення.

З оскаржуваного вироку убачається, що суд дав вибіркову оцінку дослідженим доказам, що не узгоджується з вимогами ст.94 КПК України, відповідно до яких суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального законодавства є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржуваний вирок суду на підставі ст.ст.407, 409, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, оскільки для цього необхідно повторно дослідити всі обставини провадження та всі надані сторонами докази, а не лише ті, про дослідження яких просить прокурор.

Враховуючи викладене, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі апеляційного суду, повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини провадження, в т.ч. ретельно перевірити доводи сторони захисту, наведені при апеляційному розгляді, щодо порядку проведеного за місцем проживання обвинуваченого обшуку тощо, та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Оскільки, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, мають перевірятись при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 09 квітня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 309 КК України та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4