БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/935/24
Провадження №1-кс/497/344/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20.04.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жовтневе Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, який офіційно не працює, зі слів інваліда 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 10.03.2000 року

підозрюваного в кримінальному провадженні №0000235 від 18.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:?

20.04.2024 року старший слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000235 від 18.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за правовою кваліфікацією: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що:

18.04.2024 приблизно о 12:00 годин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці біля домоволодіння АДРЕСА_2 , вступив у сварку з особистих неприязних відносин з місцевою мешканкою ОСОБА_7 , що прибула до вказаного місця на своєму автомобілі марки «Hyundai» моделі «Tucson», 2005 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Під час зазначеної події, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом спрямованим на протиправне умисне знищення вказаного автомобілю, з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли під час сварки, бажаючи помститись ОСОБА_7 за її висловлювання, які він вважав образливими для себе, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, взявши зі свого домоволодіння сокиру та пляшку з невстановленою паливної сумішшю підійшов до вказаного автомобілю.

Після чого вищевказаною сокирою наніс численні удари по кузову зазначеного автомобілю пошкодивши кузовні деталі та стекла салону автомобілю. Далі проник до салону автомобілю відкрив незачинені двері та з використанням невстановленою паливної сумішшю підпалив салон автомобіля.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_5 виникла пожежа зазначеного автомобіля, в наслідок якої його було зруйновано вогнем та він повністю втратив свою споживчу цінність, причому втрачене майно не може бути відновленим та перестало існувати як таке.

Таким чином по твердженню слідчого та прокурора є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.194 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років, що може спонукати останнього переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Актуальним є ризик впливу на потерпілу та свідків, які надали свідчення та з огляду на особу підозрюваного бояться за своє життя.

Також слідчий вважає, що з урахуванням поведінки підозрюваного як до вчиненого так і після вчиненого, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення

А тому з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За викладених обставин слідчий вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного.

В судовому засіданні 20.04.2024 року:

- слідчий наполягав на задоволенні клопотання, надав пояснення з підстав, викладених в клопотанні;

- прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджував, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до десяти років, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Перебуваючи під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу є ризик впливу на свідків і потерпілу, яких він знає особисто, і які вже побоюються за своє життя.

На переконання прокурора, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для задоволення клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою строком до 16.06.2024 року з визначенням розміру застави 240 прожиткових мінімумів, з покладенням обов`язків наведених в клопотанні.

Застава саме в такому розмірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 вагався в своїх поясненнях, надавав не зрозумілі, не послідовні пояснення, з яких важко було зрозуміти його позицію до вчиненого.

Стверджував, що є інвалідом ІІІ групи захворювання, хворіє на психічну хворобу, потребує прийняття щоденно пігулок для стабілізації своєї поведінки. Без прийняття цих пігулок не зможе контролювати свої дії. В цілому не заперечував щодо запобіжного заходу, однак наполягав на тому, що б йому надавали ліки.

Захисник покладався на розсуду суду.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною?2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000235 від 18.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за правовою кваліфікацією: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області.

18.04.2024 року о 17:40 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.04.2024 року об 11:50 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

20.04.2024 року о 13:00 годині ОСОБА_5 був доставлений до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.194 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до десяти років, з метою уникнення покарання переховується від органів досудового розслідування.

Обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні докази, зокрема:

- протоколом огляду місця події - подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , яке перебуває у фактичному користуванні підозрюваного ОСОБА_5 , та на території якого виявлено та вилучено знаряддя вчинення злочину, а саме сокиру та лом;

- протоколом огляду місця події ділянки місцевості біля домоволодіння АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки "Hyundai Tucson" 2005 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 в обгорілому стані зі слідами механічних пошкоджень у вигляді множинних порізів на кузові, який перебував у фактичному володінні потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка надала свідчення про обставини вчинення підпалу її автомобіля з боку ОСОБА_5 ;

- протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які надали свідчення про відомі їм обставини підпалу автомобіля потерпілої;

- іншими доказами у своїй сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення наразі підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого?кримінального злочину,?та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

1. Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою […]. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом […] (Рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином; в тому числі, оскільки підозрюваний не працює, проживає неподалік від кордону, добре усвідомлений у розташовані пунктів пропуску та специфіки їх діяльності та може вдатись до переховування.

2. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підозрюваний може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків та потерпілу, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо. При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Ці обставини підтверджуються матеріалами зібраними у ході досудового слідства, а також тим що свідками протиправної діяльності ОСОБА_5 являються його родичі та односельці.

3. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням обставин злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме зухвалості його вчинення, є усі підстави вважати, що, навіть перебування під цілодобовим домашнім арештом за місцем мешкання, не завадить ОСОБА_5 вчиняти нові, аналогічні злочині, оскільки не може контролювати свої дії і вчинки, є досить агресивним, імпульсивним.

Ці обставини підтверджуються матеріалами зібраними у ході досудового слідства.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , обумовлено тим, що жоден з них не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК, в даному випадку.

ОСОБА_5 є громадянином України, не працює, зі слів має інвалідність третьої групи та отримує пенсію в розмірі 6500 гривень, одружений та на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина. Обставини та характер вчиненого підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію на даному етапі досудового розслідування.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними, реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного.

З метою запобігання зазначеним ризикам, забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою при фактичних обставинах викладених у клопотанні, та пред`явленої ОСОБА_5 підозри, з урахуванням наведених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його честь і гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної статтею 177 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який продовжувався неодноразово, та діє до теперішнього часу.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо строку тримання під вартою, слідчий суддя керується наступним.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше (ч.2 ст.197 КПК України).

Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу (ч.1 ст.211 КПК України).

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу (ч.2 ст.197 КПК України).

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п.4 ч.3 ст.219 КПК України).

18.04.2024 року о 13:00 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.04.2024 року об 11:50 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

20.04.2024 року о 13:00 годині ОСОБА_5 був доставлений до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином слідчим та прокурором дотримано вимоги КПК України та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід обрати на 60 днів, до 16.06.2024 року.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України?слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя приймає до уваги поведінку підозрюваного при вчиненні даного кримінального правопорушення, та його поведінку під час досудового розслідування та в судовому засіданні, розмір спричиненої шкоди, матеріальне становище, соціальні зв`язки, та інші фактори, та вважає за можливе визнати розмір застави заставу у 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х120 =363 360.00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; - утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у вказаному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.??

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.176-178,?182,?183,?184,?395?КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -? задовольнити частково.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000235 від 18.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 13:00 години 16.06.2024 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 120 (ста двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 363 360.00 гривень (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.??

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13:00 години 16.06.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення? застави у визначеному у даній??ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст даного судового рішення видано відразу ж після його проголошення.

Слідчий суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1