Номер провадження: 11-кп/813/506/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 04.07.2023 у к/п № 0000949 від 11.07.2021 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Матіївці Ніжинського району Чернігівської обл., громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 7 158 грн та вирішено питання щодо долі речових доказів.

Вказаним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 11.07.2021 близько 11:30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Південної дороги, в м. Одесі, з боку вул. Миколаївської дороги, в напрямку с. Крижанівка, в порушення вимог пунктів 10.1. та 10.3. ПДР, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001, діючи злочинно самовпевнено, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, виконуючи маневр перестроювання праворуч, не переконався в його безпечності, не дав дорогу мопеду «Yamaha Gear», без д.н.з., під керуванням ОСОБА_10 , що рухався в попутному напрямку, по тій самій смузі руху, на яку обвинувачений мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив зіткнення зазначених транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію мопеда ОСОБА_10 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів хірургічної шийки та великого горбка правої плечової кістки із зміщенням уламків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зазначив, що вирок суду ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що на стадії досудового розслідування обвинувачений з потерпілим примирились, обвинувачений добровільно відшкодував потерпілому завдані йому збитки після ДТП, про що склали розписку та заяву від 28.12.2021, відповідно до яких жодних претензій морального і майнового характеру потерпілий до обвинуваченого не має;

- судом 1-ої інстанції під час підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті не було в повному обсязі роз`яснено права обвинуваченому та потерпілому щодо умов та підстав ініціювати право на примирення сторін кримінального провадження;

- суд 1-ої інстанції не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_8 право на захист, яке полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника, чим позбавив останнього на належний та допустимий захист в суді;

- суд 1-ої інстанції розглянув справу за відсутності потерпілого, у зв`язку із чим не з`ясував думку потерпілого щодо наявності або відсутності претензій до обвинуваченого морального чи майнового характеру та не роз`яснив йому право на ініціювання ним кладення угоди про примирення з обвинуваченим.

На підставі викладеного, захисник ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_7 не заперечувала проти її задоволення.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, однак направив на адресу апеляційного суду письмову заву про закриття провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку із примиренням із обвинуваченим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає не у повному обсязі.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржуваний вирок в цій частині та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Апеляційний суд критично оцінює доводи захисника відносно того, що суд 1-ої інстанції не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_8 його права, у тому числі право на захист, яке полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника, чим позбавив останнього на належний та допустимий захист в суді, оскільки як вбачається з матеріалів провадження у підготовчому судовому засіданні 04.07.2023 судом було вручено ОСОБА_8 пам`ятку про його права та він повідомив про те, що захисник йому не потрібен (а.п. 19).

Водночас, що стосується можливості звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Апеляційний суд враховує позицію, яка викладена у постанові Першої судової палати ККС ВС від 13.08.2019 по справі № 537/1772/17 відповідно до якої примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності (чи просить про таке звільнення).

Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_10 , яка була ним скерована на адресу апеляційного суду вбачається, що він не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 та не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та відшкодував потерпілому завдані збитки у повному обсязі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із його примиренням з потерпілим.

В той же час, як вбачається із матеріалів провадження, під час досудового розслідування було проведено ряд експертиз на загальну суму 7 158 грн.

Разом з тим, кримінальне провадження у даному випадку закривається із нереабілітуючих підстав. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведена позиція колегії суддів узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції, викладеною в постанові ККС ВС від 01.02.2024 по справі № 930/497/23.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК установлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Враховучи викладене, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, обвинувачений ОСОБА_8 - звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 24, 284, 370, 404, 405, 407, 417, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 04.07.2023, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Закрити кримінальне провадженя № 0000949 від 11.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскарження в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4