ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5271/24
провадження № 1-кс/753/961/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 20 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 20 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0005040 від 20 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 грудня 2023 року приблизно о 20 год. 25 хв. ОСОБА_5 , знаходився у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив дозвілля з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , коли до них підійшов ОСОБА_10 . Під час спілкування у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. У ході конфлікту, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наблизився до ОСОБА_10 та, тримаючи у руці невстановлений досудовим розслідування предмет, який має колото-ріжучі властивості та керуючись виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс один цілеспрямованих удар невстановленим досудовим розслідування предметом, який має колото-ріжучі властивості в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_10 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення зліва з пошкодженням нижньої долі лівої легені, лівобічний пневмоторакс.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Слідчий зазначає, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про вчинення кримінального правопорушення, довідкою № 8178 з КНП «КМКЛ ШМД»; протокол прийняття заяви у ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду місця події від 19 грудня 2023 року; протоколом огляду місця події від 20 грудня 2023 року, протоколами допиту свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 18 лютого 2024 року.

13 лютого 2024 року постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005040 від 20 грудня 2023 року продовжено до трьох місяців, тобто до 21 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року підозрюваному продовжено строк тримання під вартою без визначення застави до 21 березня 2024 року.

Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 14 березня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005040 від 20 грудня 2023 року, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 21 квітня 2024 року включно.

Як зазначено у клопотанні, закінчити досудове розслідування у строк до 21 березня 2024 року не виявляється наразі можливим, оскільки необхідно виконати наступне: отримати висновок судово-медичної експертизи (медико-криміналістичної) призначеної 25 грудня 2023 року до відділення судово-медичної криміналістики КМКБ СМЕ, а саме по вилученим речовим доказам (футболки з слідами РБК потерпілого); отримати висновок судово-психологічної експертизи відносно ОСОБА_5 призначеної 23 січня 2024 року до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; отримати висновок судово-психологічної експертизи відносно ОСОБА_11 призначеної 23 січня 2024 року до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; отримати висновок судово-психологічної експертизи відносно ОСОБА_8 призначеної 23 січня 2024 року до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; надати доступ сторонам кримінального провадження до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого запобіжного заходу без права на внесення застави, посилаючись на ризики, визначені статтею 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду, вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначив, що заявлені ризики не зменшилися, і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання, вказав, що підозра необґрунтована, оскільки жоден свідок та потерпілий не вказують на ОСОБА_5 , як на особу, яка завдала шкоди, предмет вчинення злочину не встановлений, встановлено, що в той день та час спілкування відбувалось групою особі, а тому не можна стверджувати, що лише ОСОБА_5 є підозрюваним. Просив обрати відносно ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, вказав, що вину у скоєному правопорушенні не визнає, потерпілого не чіпав.

Вислухавши прокурора, захист, підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання 20 грудня 2023 року ОСОБА_5 о 16:34 год затриманий в порядку статті 208 КПК України.

21 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 18 лютого 2024 року.

13 лютого 2024 року постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005040 від 20 грудня 2023 року продовжено до трьох місяців, тобто до 21 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року підозрюваному продовжено строк тримання під вартою без визначення застави до 21 березня 2024 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; довідкою № 8178 з КНП «КМКЛ ШМД»; протоколом прийняття заяви у ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 19 грудня 2023 року, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 20 грудня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання ОСОБА_5 від 20 грудня 2023 року; протоколом огляду документів (відеозапису) від 30 грудня 2023 року, висновком судово-медичної експертизи №042-104-2024, відповідно до якого в потерпілого ОСОБА_10 виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з пошкодженням нижньої долі лівої легені, нижньодольової вени, ускладнений лівобічним гемопневмотораксом; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статтях 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого першою статті 121 КК України.

Підозра ОСОБА_5 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Оцінюючи доводи, щодо наявності ризиків, про які зазначив у судовому засіданні прокурор, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування доведеними є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що останній офіційно непрацевлаштований, немає сім`ї (дружини, дітей), що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Крім того у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі може привести до того, що перебування на волі підозрюваного, який, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість йому уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду та використати ситуацію, яка склалась у країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія Російської Федерації проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Також слід врахувати таку обставину як можливість вільного перетину меж міста Києва, зміни зовнішності, з метою переховування та подальшого переїзду на територію, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження права військовозобов`язаних чоловіків у виїзді за кордон жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Також слідчим суддею враховується, до наразі у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває 3 кримінальних провадження відносно підозрюваного, за обвинуваченням за частиною другою статті 185, частиною четвертою статті 187, частиною четвертою статті 186 КК України.

Ризик незаконно впливати на свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні також є доведеним, оскільки свідками та потерпілим є знайомі/друзі підозрюваного.

До того ж, слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з урахування того, що, ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 53680 грн (підозра за частиною четвертою статті 186 КК України). Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_5 був звільнений у грудні 2023 року із Київського СІЗО під заставу у розмірі 53680 грн та 20 грудня 2023 року був знову затриманий на підставі статті 208 КПК України, а 21 грудня 2023 року йому було повідомлено про підозру за частиною першою статті 121 КК України.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає необґрунтованим ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням того що ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не було доведено слідчому судді існування вказаного ризику та не зазначено, яким саме іншим чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду, здійснити вплив на свідків і потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він своїми умисними діями вчинив тілесні ушкодженні, небезпечні для життя в момент заподіяннята у разі визнання його винним йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому очікування можливого суворого вироку може мати значення для вірогідного ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, слідчий суддя враховує, що такий ризик є змінюваним в залежності від стадії досудового розслідування та зібраних у кримінальному провадженні доказів, що підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів, в той час як метою застосування запобіжних заходів є запобігання певним ризикам саме у майбутньому.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання чи продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій статті 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування обставин, які свідчать про те, що заявлені в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді під варту ризики не зменшилися.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахування встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, зважаючи на особу підозрюваного, його роль у вчиненні злочину та наслідки такого злочину, а саме: тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи.

Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, зважаючи на його особу.

Слідчий суддя приймає до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу підозрюваного, його стану здоров`я, сімейного і матеріального стану, його ролі у скоєному злочині, а також наслідків вчинення такого злочину, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя доходить висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 21 квітня 2024 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не визначати.

Строк дії ухвали - до 21 квітня 2024 року до 16 год.34 хвл.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 25 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1