Провадження №11-кп/824/3071/2024. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1 ,
Категорія: ч.5 ст. 185, ч. 1 ст.263 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року клопотання прокурора задоволено, продовжено дію обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" по 20 квітня 2024 року. Зменшено розмір застави визначений ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року до 350 неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 059 800 гривен

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, тим, що ОСОБА_7 може ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту: в будинку його дружини в АДРЕСА_1 із встановленням заборони залишати житло.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_6 зазначає, що ухвала місцевого суду постановлена внаслідок неповного судового розгляду, з порушенням його права на захист й розумних строків розгляду справи, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та прав людини і основоположних свобод. Так, стверджує, що у матеріалах клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні докази, які підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Звертає увагу, що у прокурора відсутні будь-які докази про те, що обвинувачений ОСОБА_7 намагався вплинути на свідків або інших учасників у цьому кримінальному провадженні, або що його дії негативно впливали на досудове розслідування чи перешкоджали в його проведенні, адже таких доказів не існує.

Наголошує, що під час розгляду кримінального провадження відбулось чотири засідання, на двох з чотирьох з яких потерпіла була відсутня, про підстави неприбуття до суду не повідомляла, тобто розгляд кримінального провадження затягувався з підстав, незалежних від поведінки обвинуваченого.

Також звертає увагу, що обвинуваченій ОСОБА_7 до моменту затриманням офіційно працював, є дійсним військовослужбовцем Збройних Сил України, має постійне місце проживання, одружений, до його складу сім`ї , має неповнолітнього сина, які перебували на його утриманні, забезпечував матеріально свою родину; є єдиним сином, батько є пенсіонером. Отже вказаний ризик повинен оцінюватися в світлі факторів, пов`язаним з характером людини, його моральністю, родом занять та майновим становищем, сімейними зв`язками.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_7 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Посилання захисника обвинуваченого про відсутність допустимих доказів винуватості ОСОБА_7 , є безпідставними, оскільки обвинуваченому висунуто обвинувачення, питання доведеності якого має вирішувати суд першої інстанції по закінченню судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та перебування на його утриманні малолітнього сина та батька похилого віку, не є тими стримуючими факторами та не переважають можливих ризиків його неправомірної поведінки.

Твердження апеляційної скарги про необхідність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який з метою вступу обвинуваченого до лав Збройних сил України суперечить правовій процедурі, визначеній вимогами ст. 616 КПК України.

Посилання захисника на відсутність доказів переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду, були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм надано належну оцінку з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості інкримінованого йому злочину та його пост кримінальної поведінки.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року, якою продовжено дію обраного відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" по 20 квітня 2024 року, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не

підлягає. С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4