Провадження № 1-кс/752/9/22
У Х В А Л А

18 квітня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна вилученого під час обшуку в межах кримінального провадження № 0002229, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна вилученого під час обшуку в межах кримінального провадження № 0002229, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання обгрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від № 0002229, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.1999 року між Всеукраїнською громадською організацією «Федерація футболу України», яку реорганізовано в Громадську спілку «Федерація футболу України», а назву згодом змінено на Громадська спілка «Українська асоціація футболу» (далі ФФУ або УАФ) та компанією «Newport Management LTD» (реєстраційний номер 71912, Британські Віргінські острови), укладено агентську угоду, у відповідності до умов якої ФФУ отримувала на свої рахунки через посередництво компанії «Newport Management LTD» від «Спілки Європейських футбольних асоціацій» (далі УЄФА) грошові кошти, призначені ФФУ для розвитку українського футболу.

За умовами агентської угоди від 26.04.1999 року, грошові кошти, отримані від УЄФА для ФФУ, також перераховувались компанією «Newport Management LTD» іншим суб`єктам господарювання у сфері футболу на підставі розпоряджень ФФУ.

ГС «Федерація футболу України» (ГС «Українська асоціація футболу») наділено статусом національної спортивної федерації та на підставі договору про співпрацю № 1415 від 27.02.2014, укладеного з Державною службою з питань молоді і спорту, УАФ делеговано повноваження щодо розвитку футболу і виключне право представляти даний вид спорту у ФІФА та УЄФА.

Як національна спортивна федерація, ГС «Федерація футболу України» (ГС «Українська асоціація футболу») є членом Союзу Європейських Футбольних Асоціацій (Union of European Football Associations) та щорічно отримує від нього виплати на розвиток українського футболу.

Так, у період з 17.04.2015 по 01.12.2016 частина грошових коштів, отриманих для розвитку українського футболу в якості компенсаційних виплат від УЄФА, за розпорядженнями ФФУ, перерахована компанією «Newport Management LTD» на банківські рахунки іноземних компаній, зокрема: «ABERNO BUINESS LLP», «ATLANTIC CONTRACTS L.P.», «BALTEX BUSINESS L.P.», «BATLOW COMMERCE LLP», «BELPORT BUSINESS LP», «CONVERSUM EXPORT L.P.», «COOPER SYSTEMS LP», «Danske Megan LP», «DARION LIMITED», «DELEON INVESTMENTS GROUP S.A.», «DELLCROFT PRODUCTS L.P.», «EASTHOLD LLP», «EXTERA TRADING CORP», «FORUM COMMERCE L.P.», «Kineshell Store LLP», «LIMASSOL HOLDINGS S.A.», «MAXIMUS VENTURE S.A.», «NEW POINT CONFERENCE OU», «Novimor OU», «OVERTRADE SOLUTIONS INC», «PORTOFINO LTD», «ROMEO LIFE-IBRAHIM YILDIZHAN», «SAGAR CAPITAL LP», «SALTON SALES LP», «TRADE NATIONAL LP», «VAMPEL HOLD LLP», «VAST ASCENT GROUP Corp», «ZAIRA FINANCE S.A.», «WEST MANAGEMENT L.P.», «TRAVEL SERVICES COMPANY LTD», що зареєстровані в офшорних юрисдикціях безпосередньо перед початком здійснення платежів від імені ФФУ (у кінці 2014 на початку 2015) та припинили діяльність в 2016-2017, відразу після завершення проведених транзакцій.

Зібраними в ході досудового розслідування матеріалами підтверджується факт перерахування коштів зазначеним компаніям за розпорядженнями ФФУ на загальну суму 11,5 млн. євро.

При цьому, переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній, що відкриті в одних і тих же Прибалтійських банках: «Versobank AS» (Таллінн, Естонська Республіка, з 2018 року перебуває у процесі ліквідації), «AS SEB Pank» (Таллінн, Естонська Республіка), «Baltic International Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Norvik Banka» (Рига, Латвійська Республіка, на даний час змінено назву на «PNB Banka»), «Regional Investment Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Privat Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Trasta Komercbank» (Рига, Латвійська Республіка, з 2017 року перебуває у процесі ліквідації), а також переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній на наступні банківські установи: «Halkbank Istanbul» (Стамбул, Турецька Республіка), «Cheska Sporitelna AS» (Прага, Чеська Республіка).

Відповідно до відомостей іноземних відкритих реєстрів юридичних осіб встановлено, що деякі із зазначених іноземних компаній пов`язані між собою одними і тими ж засновниками, мають одних і тих же керівників або зареєстровані за однією і тією ж адресою.

Разом з цим, зазначені іноземні компанії не мають відношення до футболу, не мали за весь період своєї діяльності будь-якої маркетингової активності, не рекламували свої товари і послуги з метою залучення клієнтів.

Переказ грошових коштів зазначеним іноземним компаніям, за розпорядженнями ФФУ, здійснювався за товари в обсягах, які значно перевищують потреби ФФУ як громадської організації, серед яких елітні сорти чаю, кави та морепродукти, місцем поставки яких було визначено м. Гамбург, Німеччина, м. Краков, Польща та м. Варшава, Польща, а також за надання транспортних послуг без деталізації щодо транспортних засобів, маршрутів, кількості вантажу або пасажирів.

Крім того, більшість інвойсів від зазначених іноземних компаній було виставлено на суми близько 80 тис. євро за одні й ті ж самі товари або послуги у різних співвідношеннях, але з однаковим написанням номенклатури та одиниць виміру, що свідчить про те, що ці інвойси систематично готувалися одними і тими ж невстановленими особами.

Згідно відомостей, отриманих від органів Державної митної служби України відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, ФФУ не отримувала на митній території України будь-які товари від вищезазначених іноземних компаній.

Вказані обставини дають підстави вважати, що розпорядження ФФУ на переказ коштів, отриманих для ФФУ від УЄФА, направлялися компанії «Newport Management LTD» без наміру отримати оплачені товари та послуги, виключно з метою виведення коштів, отриманих компанією «Newport Management LTD» від УЄФА для ФФУ, на рахунки іноземних компаній в Прибалтійських банках і їх подальшого привласнення невстановленими особами.

06.04.2021 у відповідності до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 05.04.2021, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук за результатами якого вилучено речі, які належать ОСОБА_4 та які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідають вимогам статей 99, 98 КПК України, а саме:

- мобільний телефон марки «HONOR», модель «SAT-LX1 синього кольору;

- ноутбук марки «Lenovo», МODEL NOME 20RW, S/N НОМЕР_1 .

Вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У зв`язку з зазначеним вище в органу досудового розслідування на даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині збереження речових доказів.

Прокурор у судовому засіданні відсутній.

Власник майна у судовому засіданні відсутній, його представник надіслав на адресу суду заперечення відповідно до змісту яких просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на те, що майно не відповідає ознакам речових доказів.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню за наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.04.2021 року надано дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

1.Правова підстава для арешту майна.

2.Можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України.

3.Наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).

Правова підстава для арешту майна

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів ( пункт 1 частина 2 статті 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Слідчою суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від №0002229, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

06.04.2021 у відповідності до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 05.04.2021, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук за результатами якого вилучено речі, які належать ОСОБА_4 та які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідають вимогам статей 99, 98 КПК України, а саме:

- мобільний телефон марки «HONOR», модель «SAT-LX1 синього кольору;

- ноутбук марки «Lenovo», МODEL NOME 20RW, S/N НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим суддею встановлено, що мобільний телефон марки «HONOR», модель «SAT-LX1 синього кольору; ноутбук марки «Lenovo», МODEL NOME 20RW, S/N LR0BN87U вилучений в ході проведення обшуку місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вважається тимчасово вилученим майном за правилами ч.1 ст. 168 КПК України.

Згідно з положенням ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідча суддя встановила, що клопотання про арешт майна було направлено до Голосіївського районного суду міста Києва 06.04.2021 року, тобто в передбаченний ч.5 ст.171 КПК України строк. Тому слідча суддя розгляне клопотання по суті.

За даними протоколу обшуку встановлено, що доступ до телефону марки «HONOR», модель «SAT-LX1 синього кольору; ноутбука марки «Lenovo», МODEL NOME 20RW, S/N НОМЕР_1 обмежений паролем, які ОСОБА_4 відмовилася надати.

Старшим слідчим вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 техніка, визнана речовим доказом у межах кримінального провадження № 0002229.

З урахуванням зазначеного вище, слідча суддя вважає доведеним той факт, що вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 техніка відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Тому вважає обгрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідча суддя не встановила. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викалденого, керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна вилученого під час обшуку в межах кримінального провадження № 0002229, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме на: мобільний телефон марки «HONOR», модель «SAT-LX1 синього кольору та ноутбук марки «Lenovo», МODEL NOME 20RW, S/N НОМЕР_1 .

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1