ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002501 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором та відносно підозрюваного за ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.08.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначений розмір застави 1 млн грн. та встановлені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України у разі її внесення.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу із проханням ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту, або зменшити розмір встановленої судом застави.

Вказує, що підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає перш за все існування обгрунтованої підозри. Натомість, слідчим жодним чином не доведено ту

обставину, що ОСОБА_7 вступав у будь-яку злочинну змову з іншими

особами, щоб переправляти осіб через державний кордон України.Жодних коштів ОСОБА_7 не отримував за вказані дії, і не пояснював свідкам, як вони повинні діяти для того, щоб перетнути державний кордон України.

Провадження №11-сс/822/196/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що зазначені прокурором ризики не доведені та грунтуються на припущеннях.

Зазначає, що при визначенні розміру застави перш за все має бути врахована реальна можливість обвинуваченого виконувати умови запобіжного заходу. Зокрема необхідно встановити такий її розмір, який не буде завідомо непомірним для обвинуваченого і не становитиме для нього надмірного тягаря до такої міри, що фактично застосоване до нього тримання під вартою стане безальтернативним.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на необхідність обрання застави саме в розмірі 1000000 гривень. Вважає, що такий розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

Також, на думку апелянта, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний сприяв слідству під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Як вбачається із наданих матеріалів, 19.06.2024 року до ЄРДР внесені відомості за №0002501з а ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України (а.с.6).

19.06.2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України(а.с.13)

Згідно підозри, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, вчинив дії щодо незаконного переправлення через державний кордон громадян України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,із якими невстановлена слідством особа завчасно обумовила оплату,відповідно, в сумі 3000 доларів США та 2000 доларів США за вказані незаконні послуги та яких 19.06.2024 на автомобілі«Фольксваген Джета`д/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 відповідно до своєї ролі у цій схемі перевозив у напрямку державного кордону та провів інструктаж щодо незаконного перетину кордону.

Близько 22 год. 00 хв. 19 червня 2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були зупинені працівниками поліції та прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 31 прикордонного загону. (а.с.23-25.)

Наявні у справі докази ,зокрема,протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 19.06.2024 року, протоколи пред`явлення вказаним свідкам осіб для впізнання за фотознімками від 19.06.2024 року вказують,що свідки упізнали ОСОБА_7 як особу,що їх перевозила до кордону з метою його незаконного перетину,за що попередньо із невстановленою наразі слідством особою була обумовлена сума винагороди від 2 до 3 тис доларів США.

Зазначені докази є достатніми на даний час для висновку про причетність ОСОБА_7 до злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,який,згідно підозри,вчинений із корисливих мотивів.

При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Приймаючи рішення про обрання найбільш суворого запобіжного заходу слідчий суддя зважив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

За фактичними обставинами, злочин вчинений у сфері недоторканості державного кордону та був спрямований на незаконне переправлення через державний кордон осіб призовного віку, з метою ухилення їх від мобілізації в період, коли держава потребує захисту від незаконного вторгнення,а сам ОСОБА_7 є військовослужбовцем.

У разі визнання винуватим йому може загрожувати основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років .

Суворість покарання не є визначальною обставиною для обрання найсуворішого запобіжного заходу, однак безумовно підлягає врахуванню.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів,відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Наразі до Глибоцького районного суду Чернівецької області направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 332 КК України, а до Сторожинецького районного суду Чернівецької області-за ч. 3 ст. 332 КК України.

Окрім того, за фактичними обставинами підозри, ОСОБА_7 може бути обізнаний з незаконними шляхами перетину кордону.

Отже,на спростування доводів захисника,ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від слідства та суду є доведеними .

Окрім того, реальним є ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на відомих йому свідків та інших,невстановлених на даний час слідством осіб,за змовою із якими за підозрою був вчинений цей злочин.

Такі обставини у їх сукупності були достатніми для висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти встановленим ризикам.

Суду не були надані докази про те, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватись у СІЗО.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб особа не мала бажання сховатися.

Вважаючи судове рішення в цій частині необгрунтованим, захисник вказував на відсутність,на його думку, доказів того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення застави саме в такому розмірі.

Разом тим, із протоколів допитів свідків вбачається, що за незаконне переправлення їх через кордон попередньо зі свідками обумовлена сума винагороди від 2 до 3 тис доларів США, яку вони повинні були сплатити після перетину кордону, що вказує на корисливий мотив осіб, причетних до вчинення цього злочину згідно підозри.

Окрім цього, згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 офіційно є військовослужбовцем на посаді головного сержанта військової частини та отримує заробіток.

При цьому,як свідчить вимога УІАП,відповідно до ухвали Глибоцького райсуду від 23.05.2024 року у одному із проваджень,яке направлене до суду із обвинувальним актом, ОСОБА_7 вже був звільнений під заставу у розмірі 242 240 грн,яка є максимальною відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Однак, такий розмір застави не був дієвим та стримуючим фактором,оскільки після внесення застави у такому розмірі ОСОБА_7 знову підозрюється у вчиненні аналогічного тяжкого злочину.

Отже,слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що застава у визначених в п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах не буде достатнім запобіжником задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків,зважаючи на тяжкість злочину, який, за підозрою, вчинений групою осіб з корисливих мотивів, у період дії воєнного стану та враховуючи реальну можливість для підозрюваного залишити межі України, ухилившись такими чином від слідства та суду

Судова колегія вважає, що перспектива втрати такого розміру застави, який визначений слідчим суддею, буде належною гарантією задля запобігання встановленим ризикам та підстав для зменшення її розміру немає.

Ухвала слідчого судді є обґрунтованою, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справа та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3