Справа № 346/4486/21
Провадження № 1-кп/346/137/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000112 від 14.09.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за контрактом на посаді старшого навідника другого реактивного артилерійського взводу другої реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, учасника АТО, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Злочин вчинено при наступних обставинах. Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2019 № 70 - РС обвинуваченого старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника другого реактивного артилерійського взводу другої реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2019 № 258 обвинувачений старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини. Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині обвинувачений старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. Згідно виданого виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період. Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби обвинуваченому старшому солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання. Однак, 08.12.2020 року о 08 год. 30 хв. обвинувачений старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за місцем постійного проживання в АДРЕСА_2 . 14.09.2021 року о 10 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , прибув до пункту постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), тобто незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю, та зазначив, що повністю згідний з обвинувальним актом. У вчиненому щиро розкаюється, більше такого не буде вчиняти, просив суд суворо його не карати. Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст.349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме у вчиненні нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України. Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений є раніше не судимий, є учасником АТО, позитивно характеризується по місцю проживання. Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття. Згідно із ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який є раніше не судимий, учасник АТО, позитивно характеризується, та обставини, що пом`якшує покарання: щирого каяття, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ОСОБА_4 військової служби, а у випадку звільнення - на орган пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1