1Справа № 335/3290/24 1-кс/335/1189/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 15.03.2024 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2022 року у справі № 331/24/22 було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, зобов`язано ОСОБА_4 до ухвалення судом рішення у цій справі забезпечити спілкування (контакт) дитини з батьком ОСОБА_3 в телефонному режимі по відео-або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp п`ять разів на тиждень, а також повідомити його про місце перебування, стан здоров`я, умови проживання, харчування дитини.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.12.2022 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 року у цій справі скасовано.

Постановою Верховного Суду від 16.08.2023 року у справі № 331/24/22 було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 , постанову Запорізького апеляційного суду від 20.12.2022 року скасовано, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 року залишено без змін.

Натомість ОСОБА_4 ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2022 року у справі № 331/24/22 в добровільному порядку виконувати відмовилась.

У зв`язку з вищенаведеним, заявник був вимушений звернутися до Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального Міністертсва юстиції (м. Одеса) з метою примусового виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2022 року у справі № 331/24/22.

18.10.2023 року державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

28.11.2023 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 було винесено постанову про накладення штрафу на боржника - ОСОБА_4 за невиконання без поважних причин судового рішення.

Станом на сьогодні ОСОБА_4 продовжує не виконувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2022 року у справі № 331/24/22.

Враховуючи викладене, заявник вважає, що в діях ОСОБА_4 вбачається злісне ухилення від виконання судового рішення, що набрало законної сили, адже це є самостійним складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

У зв`язку із цим, заявник звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

На момент 25 березня він не отримав жодних повідомлень про внесення відомостей до ЄРДР на підставі його заяви про вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Таким чином, після подання заяви про вчинення злочину не вчинено жодних дій, спрямованих на внесення наданим заявником відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства.

Слідчими Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, допущено бездіяльність.

ОСОБА_3 вважає, що відомості, викладені в його заяві посадові особи Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, повинні були негайно, але не пізніше 24 годин після її подання, внести до ЄРДР і розпочати досудове розслідування вчиненого злочину.

Тому враховуючи вищевикладене, просить: 1) визнати бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, незаконною; 2) Зобов`язати посадових осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, невідкладно вчинити передбачену ч. 1 ст. 214 КПК України процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України до ЄРДР, а підставі заяви ОСОБА_3 від 14.03.2024 року та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Заявник 03.04.2024 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника. На задоволенні скарги наполягає, підтверджує обставини, що викладені у скарзі.

Представник Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

29.03.2024 року на адресу суду, на виконання ухвали слідчого судді від 26.03.2024 року, надійшли копії матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_3 , яке було зареєстровано до ЖЄО ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за № 6100 від 15.03.2024 року за вх. № 1752 від 15.03.2024 року на 88 аркушах.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_3 15.03.2024 року звернувся до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке підпадає під дію ст. 382 КК України яке було зареєстровано до ЖЄО ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за № 6100 від 15.03.2024 року та за вх. № 1752 від 15.03.2024 року.

На момент судового розгляду представники Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області не надали слідчому судді доказів виконання обов`язку, встановленого ч. 1 ст. 214 КПК України та внесення відомостей за вказаною вище заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР у встановлений строк.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України, заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 17 цієї Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Всі люди мають право на рівний захист від якої б то не було дискримінації, що порушує цю Декларацію, і від якого б то не було підбурювання до такої дискримінації.

Статтею 8 цієї Декларації передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

У заяві ОСОБА_3 вказані достатні дані про наявність ознак кримінального діяння, як того вимагає чинне кримінальне процесуальне законодавство України, однак відомості за даним фактом всупереч ст. 214 КПК України до ЄРДР внесені не були, отже доводи скарги є обґрунтованими.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовою особою Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в його заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання посадової особи внести відповідні відомості до ЄРДР підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, вимоги скарги про визнання бездіяльності посадових осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, незаконною, задоволенню не підлягають, оскільки, не входять до компетенції слідчого судді.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково - шляхом зобов`язання уповноваженої особи Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.03.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, що зареєстрована до ЖЄО ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за № 6100 від 15.03.2024 року та за вх. № 1752 від 15.03.2024 року та надання заявникові копії відповідного витягу з ЄРДР у встановлений Законом термін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 15.03.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, що зареєстрована до ЖЄО ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за № 6100 від 15.03.2024 року та за вх. № 1752 від 15.03.2024 року

Надати ОСОБА_3 копію відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений Законом термін.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1