Провадження 1-кп/193/69/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000023 від 25.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Софіївського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000023 від 25.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 286-1 КК України.

02.05.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло відповідне клопотання, яке обґрунтовано тим, що, на думку власника майна автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 АТ ОСОБА_3 кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2024, постановою закрито.

В судове засідання для розгляду вказаного клопотання сторони не з`явились, належним чином повідомлені, що не перешкоджає розгляду клопотання. Прокурором направлено клопотання про відмову в задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю факту закриття кримінального провадження, як зазначено заявником.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно ухвал Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 року накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні за № 0000023 від 25.01.2024 за ознаками злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України, арешт на транспортний засіб легковий автомобіль «ВАЗ 2101», р/н НОМЕР_2 , 1970 року випуску, темно зеленого кольору, легковий седан НОМЕР_3 , 1970 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 08.08.2006, належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тимчасово вилучений в ході огляду місця ДТП, що мало місце 25.01.2024, шляхом заборони будь-кому, будь-яким чином розпоряджатись та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого вирішення питання по суті, залишивши транспортний засіб на зберігання на майданчику для зберігання транспортних засобів ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Карпенко, 10 А, сел. Софіївка Криворізький район Дніпропетровська область та арешт на транспортний засіб - легковий автомобіль «Mazda 5», р/н НОМЕР_5 , Vin: НОМЕР_6 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який тимчасово вилучений в ході огляду місця ДТП, що мало місце 25.01.2024, шляхом заборони будь-кому, будь-яким чином розпоряджатись та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого вирішення питання по суті, залишивши транспортний засіб на майданчику для зберігання транспортних засобів ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Карпенко, 10 А, сел. Софіївка, Криворізький район Дніпропетровська область.

Згідно ч.9 ст. 100 КПК України визначений порядок вирішення питання щодо речових доказів. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

В ході проведення 25.01.2024 огляду місця події ДТП були виявлені і вилучені легкові автомобілі «Мазда 5», р.н. НОМЕР_5 , 2011 р.в. та «ВАЗ 2101», н/з НОМЕР_2 , 1970 р.в.

25.01.2024 постановою слідчого ВП № 9 КПУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 всі вище перелічені транспортні засоби визнано речовими доказами та визначено місце їх зберігання, зокрема територію майданчика для зберігання транспортних засобів ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, що розташований по вулиці Карпенка, 10А в смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, клопотання не підлягає задоволенню в порядку ст.. 170-174 КПК України, оскільки розгляд кримінального провадження триває, справу не закрито і питання долі речових доказів буде вирішено при ухваленні вироку по даному кримінальному провадженню згідно ст.. 100 КПК України і застосуванню в даному випадку підлягає ч.4 ст. 174 КПК України.

Окрім того, розглядаючи питання про виведення майна з-під кримінально-процесуального арешту, слід зазначити і про можливий негативний вплив такого рішення на хід і результат кримінального провадження, адже арешт майна в кримінальному провадженні забезпечує його процесуальну недоторканність. Особливе значення це має тоді, коли арешт накладається з метою збереження речових доказів.

Закон передбачає, що метою арешту є забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи (5) стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Реальної шкоди кримінальному провадженню може завдати лише скасування арешту, накладеного з метою збереження речових доказів. Все інше відноситься до часу прийняття підсумкового судового рішення і фактично не має доказової цінності. Адже докази це головні компоненти будь-якого кримінального провадження; на досудовому розслідуванні їх збирають, а під час судового розгляду оцінюють на предмет їх спроможності довести важливі обставини і, як наслідок, винуватість особи у вчиненні правопорушення. Законом встановлені правила поводження з речовими доказами вони мають бути оглянуті і описані, у деяких випадках проводиться експертиза.

Враховуючи викладене, оскільки кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду і він не закінчений, клопотання є таким, що не підлягає задоволенню.

Власником майна ОСОБА_3 не додано доказу щодо твердження про закриття кримінального провадження за фактом даної ДТП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000023 від 25.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 286-1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1