Справа № 459/1011/22
Провадження № 1-кс/459/991/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні № 0000094, накладеного ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 19.05.2022,-

ВСТАНОВИВ:

03.07.2024 заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить скасувати арешт на автомобіль марки «BMW 320 ОD» д.н.з. R1 НОМЕР_1 , ключі та документи до вказаного автомобіля у кримінальному провадженні № 0000094 від 19.05.2022. В обґрунтування зазначив, що кримінальне провадження 20.06.2024 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належно повідомлені.

ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі та просив таке задовольнити.

Дізнавач СД Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , також подала заяву про розгляд справи у її відсутності та щодо задоволення клопотання не заперечує. При цьому надала матеріали кримінального провадження № 0000094 від 19.05.2022 для огляду у судовому засіданні.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 19.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Постановою дізнавача Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 20.06.2024 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі слідчого судді Червоноградського міського суду ОСОБА_1 від 19.05.2022, провадження №1-кс/459/681/2022, на автомобіль марки «BMW 320 ОD» д.н.з. R1 НОМЕР_1 , ключі та документи до вказаного автомобіля у кримінальному провадженні № 0000094 від 19.05.2022 накладено арешт.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Частини 3 та 4 ст.174 КПК України, регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст.174 КПК України, не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого на підставі приписів п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом із тим, за приписами частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК України, є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч.4 ст. 132 КПК України, є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК України, вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160166, 170174 цього Кодексу.

Заявник у своєму клопотанні просить повернути законному власнику транспортний засіб, тобто просить вирішити питання про долю речового доказу.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Разом з тим, слід врахувати, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Таким чином, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч.9 ст.100 КПК України, про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Разом з тим, з огляду на приписи ч.4 ст.132 КПК України, можна зробити висновок, що після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру.

Даний правовий висновок узгоджується з постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду по справі №554/2506/22 від 15 квітня 2024 року.

Крім цього, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові по справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року прийшла до висновку щодо застосування норми, передбаченої ч.9 ст.100 КПК України, у взаємозв`язку із нормами 171-174 КПК України, що постановлена слідчим суддею в порядку ч.9 ст.100 КПК України, після закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, ухвала про вирішення питання про долю речових доказів і документів, може бути оскаржена в апеляційному порядку, як така, що не передбачена КПК.

Таким чином враховуючи, що слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання про скасування арешту на майно та вирішувати долю речового доказу після закінчення досудового розслідування, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1