Номер провадження: 11-кп/813/1288/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 28.02.2024 якою було задоволено клопотання захисника ОСОБА_4 та судова справа у к/п №0000223 від 08.12.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України була визнана такою, що пов`язана з окупацією

установив:

Зазначеною ухвалою було задоволено клопотання захисника ОСОБА_4 та судова справа у к/п №0000223 від 08.12.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України була визнана такою, що пов`язана з окупацією.

Не погодившись із вказаною ухвалою, прокурор Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу від 28.02.2024 та постановити нову ухвалу, якою відмовити захиснику у задоволенні клопотання.

Дослідивши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 , приходжу до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Приписами ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суддя-доповідач звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 114 КПК України, суд 1-ої інстанції наділений повноваженнями при розгляді кримінального провадження по суті, за певних обставин, визнати справу такою, що пов`язана з окупацією.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, у відкритті провадження слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст.ст. 24, 114, 392, 399, 419, 532, 615 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 28.02.2024, якою було задоволено клопотання захисника ОСОБА_4 та судова справа у к/п №0000223 від 08.12.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України була визнана такою, що пов`язана з окупацією.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати прокурору ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання законної сили до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2