Провадження № 1-кп/727/64/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004789 від 16 грудня 2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

Ленінським районним судом м. Чернівці від 18.07.2002 року за ч.І ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

Шевченківським районним судом м. Чернівці від 29.06.2004 року за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

Шевченківським районним судом м. Чернівці від 15.06.2007 року за ч.2 ст.296, ч.2 ст.342, ч.2 ст,345, ст.70, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

Шевченківським районним судом від 20.04.2010 року за ст.395 КК України до 2 місяців арешту;

Шевченківським районним судом м. Чернівці від 31.12.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 8 місяців обмеження волі;

Шевченківським районним судом м. Чернівці від 28.09.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;

Галицьким районним судом м. Львова від 08.06.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

Богунським районним судом м. Житомира від 30.11.2018 року за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 11.04.2019 року по відбуттю строку покарання;

Шевченківським районним судом м. Чернівці від 26.06.2020 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч,1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2023, приблизно о 12.30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в підсобному приміщенні закладу «Літератур Банк», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, таємно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу з кишені верхнього одягу, що належить ОСОБА_4 , викрав грошові кошти в сумі 1500 грн. та 1 долар США (що за курсом НБУ станом на 16.12.2023 року складало 36 грн. 99 коп.).

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1536 грн. 99 коп.

Умисні протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому діянні за ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі та у вчиненому щиро розкаявся. Суду пояснив, що 16.12.2023, приблизно о 12.30 год., перебуваючи в приміщенні закладу «Літератур Банк» з кишені куртки викрав грошові кошти в сумі 1500 грн. та 1 долар США. Розумів, що вказане діяння вчиняє в умовах воєнного стану. Просить суд не призначати йому сувору міру покарання.

Потерпілий на даний час претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, так як останній добровільно відшкодував спричинені збитки у повному обсязі. Просить суд призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у скоєнні кримінального правопорушення та щире каяття, заслухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 , а також дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного діяння, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують відповідальність, його відношення до скоєного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря нарколога, звертався до лікаря психіатра з діагнозом розлад особистості та поведінки змішаного генезу, раніше неодноразово судимий.

Таким чином, до обставин, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_6 протиправного діяння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, враховуючи наявність ряду пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення на підставі ст. 69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує конкретні обставини по справі, виходячи із загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги інформацію про мотиви та причини скоєного кримінального правопорушення, за наявності вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, що дає можливість застосування положення ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання передбаченого санкцією статті ст.185 ч.4 КК України, зважаючи на те, що призначення покарання у даному випадку представляє собою реальну міру покарання.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду, яка на момент ухвалення вироку відшкодована обвинуваченим ОСОБА_6 у повному обсязі.

Процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню за проведення експертиз складають 1135, 92 гривень. Вказані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обирався у виді тримання під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу відносно останнього не вбачається.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання тобто з 16.12.2023 року.

Залишити ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню, що складають 1135 (тисячу сто тридцять п`ять) гривень 92 коп. за проведення експертизи.

Речові докази, а саме:

Носії інформації залишити при матеріалах кримінального провадження;

Штани чорного кольору з логотипом «Nike» повернути ОСОБА_6 .

Кросівки чорного кольору з логотипом «Nike» повернути ОСОБА_6 .

Гаманець чорного кольору повернути ОСОБА_4 .

Шприц з голкою знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1