Справа № 601/1974/24
Провадження № 1-кс/601/452/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, раніше судимого востаннє 05.02.2024 року Кременецьким районним судом за ст.395 КК України до 1 місяця арешту,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000283 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК Україна.

Клопотання мотивоване тим, що 22.05.2024 року приблизно о 23 годині 24 хвилин (точний час не встановлений), у громадянина ОСОБА_4 , який перебував по АДРЕСА_2 та побачив на узбіччі навпроти господарства за адресою: АДРЕСА_2 , припаркований автомобіль «ФОРД-ТРАНЗІТ КОННЕКТ 1.8» («FORD-TRANSІT CONNECT 1.8») реєстраційний номер НОМЕР_1 , виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме на заволодіння вище наведеного автомобіля, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 15.02.2012, центром МРЕВ ДАІ м. Кременець, громадянину ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 , а фактичним користувачем (володільцем) являється громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , 22 травня 2024 року близько 23 години 24 хвилини, перебуваючи по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені, без дозволу ОСОБА_7 , як особи, яка на законних підставах користується вказаним автомобілем, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, не маючи права на користування даним транспортним засобом, відкривши незачинені двері проник в салон автомобіля «ФОРД-ТРАНЗІТ КОННЕКТ 1.8» («FORD-TRANSІT CONNECT 1.8», р.н. НОМЕР_1 та почав рух вперед, чим незаконно заволодів транспортним засобом користувача ОСОБА_7 , зробивши це всупереч його волі, не маючи жодних правових підстав володіти, користуватися, керувати і розпоряджатися вказаним транспортним засобом.

24.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

26.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий доводить обґрунтованістю його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та наявністю передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, не стійкі соціальні зв`язки ОСОБА_4 відсутність у нього постійного місця роботи, майнового стану, репутації, дотримання умов застосування запобіжних заходів, ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної його поведінки.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, посилаючись на зазначені в клопотанні слідчого підстави, просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби та покласти на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України. Інший запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 відносно задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що Кременецьким РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000283 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

24.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

26.06.2024 щодо ОСОБА_4 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке останній отримав 26.06.2024, що вбачається із власноручного підпису ОСОБА_4 .

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

За відсутності заперечень щодо процесуального статусу підозрюваного при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

-чи наявні ризики кримінального провадження;

-чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;

-індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Отже, при вирішенні поставленого питання слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених критеріїв в їх взаємозв`язку.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі Murrаy v.United Kingdom , 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортного засобу.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме це підтверджує: витяг з ЄРДР №0000283 від 23.05.2024; протокол огляду місця події від 23.05.2024, протокол допиту потерпілого від 23.05.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.05.2024, пояснення Корчинського від 23.05.2024, висновок експерта № СЕ-19/120-24/6300-Д, висновок експерта №СЕ-19/120-24/6324-АВ від 07.06.2024, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 24.05.2024 та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче прокурор у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому розгляду, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

-незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, який передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний з`являється на виклики до суду та з`явився на розгляд вказаного клопотання. Однак, досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи. Адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Відомостей про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, яких було б достатньо для утримання підозрюваного в місці його проживання, слідчому судді не надані.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, у кримінальному провадженні, тобто ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого, свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

При цьому, є достатні підстави вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_4 активні дії щодо впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , офіційно ніде не працює та не має постійного джерела доходів, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та схильність до протиправної поведінки. ОСОБА_4 притягувався раніше до кримінальної відповідальності, що характеризує його як особу, яка належних висновків для себе не робить, на шлях виправлення не стає, продовжує вчиняти нові умисні злочини.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про наявність трьох ризиків кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини, відповідно до ст. 178 КПК України.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

- інкриміноване кримінальне правопорушення КК України відноситься до тяжкого і у разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років;

- станом на сьогоднішній день ОСОБА_4 виповнилося 37 повних років, у лікаря - нарколога перебуває на обліку з 2022 року, у лікаря - психіатра на обліку не перебуває;

- підозрюваний неодружений;

- відомостей про майновий стан підозрюваного слідчому судді не надано;

- підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий;

- відомості про запобіжні заходи, які застосовувались до нього раніше не надані;

-відомості про наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не надані.

Щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що обумовлює можливість застосування домашнього арешту.

Враховуючи обставини цієї справи для нівелювання ризиків кримінального провадження, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вбачає за можливе та доцільне застосувати до ОСОБА_4 домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою).

В свою чергу, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом, який однак враховує інтереси як підозрюваного, так і членів його сім`ї, які перебувають в нього на утриманні. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт у нічний час доби цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука (з урахуванням відсутності потенційних поручителів) може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановлення ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, які кореспондуються з встановленими ризиками кримінального провадження, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та в суд; не залишати у нічний час з 22 год. 00 хв. до 07 год.00 хв. своє житло за адресою: АДРЕСА_1 ; не відлучатися з населенного пункту, в якому він проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; в разі зміни постійного місця проживання або місця роботи повідомити про це негайно слідчого, прокурора чи суд.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Тому строк домашнього арешту та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею до 23 год. 59 хв. 23.07.2024 року.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно: ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та в суд;

- не залишати у нічний час з 22 год. 00 хв. до 07 год.00 хв. своє житло за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не відлучатися з населенного пункту, в якому він проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- в разі зміни постійного місця проживання або місця роботи повідомити про це негайно слідчого, прокурора чи суд.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 23 липня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати у Кременецький відділ поліції ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1