Єдиний унікальний номер 205/2336/24
1-кп/205/723/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши під час судового засідання в місті Дніпро в залі суду клопотання про закриття кримінального провадження поданого в рамках кримінального провадження № 0000332 від 26 січня 2024 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганська, громадянина України, українця, студента 5 курсу «НМАУ», не одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_3 дії якого кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту, 25 січня 2024 року приблизно о 20 годині 25 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Нyundaі Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «ГРІНС-Д», рухався по вулиці Метробудівській з боку вулиці Великої Діївської в напрямку Набережної Заводської в Новокодацькому районі міста Дніпра.

Керуючи автомобілем «Нyundaі Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 водій ОСОБА_3 , порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.38.1 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» розташованого поблизу будинку № 3 вулиці Метробудівської, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека та продовживши рух, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , які перетинали проїзну частину справа наліво по ходу руху автомобіля «Нyundaі Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 по пішохідному переходу.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 4-го пальця лівої стопи, п`яти синців та п`яти саден: голови, верхніх та нижніх кінцівок, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 день, п.2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Нyundaі Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, порушення яких знаходиться у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме:

- п. 18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

п.18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тоб то у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 з огляду на те, що він повністю визнає свою вину у інкримінованому кримінальному проступку, щиросердно розкаюється у вчиненому та примирився з потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав заявлене клопотання, та просив його задовольнити. Пояснив, що повністю відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілій, та примирився з нею. Також пояснив, що обізнаний про встановлені законом наслідки примирення із потерпілою у кримінальному провадженні, проти яких не заперечує.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в зв`язку з примиренням з обвинуваченим, оскільки вони дійшли згоди з ОСОБА_3 з приводу скоєного кримінального проступку. Також пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має і їй зрозумілі правові наслідки примирення у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши клопотання, вислухавши думку потерпілої ОСОБА_5 , прокурора, які не заперечували проти задоволення клопотання, приходить до висновку, що існують достатні підстави, передбачені чинним КПК України, для закриття провадження у вказаному кримінальному провадженні в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За таких обставин підстава для звільнення особи від кримінальної відповідальності містить два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме: примирення особи, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього злочину та відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України.

Примирення це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру.

Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що не має притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого. На підтвердження слів потерпілої, стороною захисту було надано суду письмову розписку.

Однією з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це скоєння кримінального правопорушення особою вперше.

Як вбачається з обвинувального акту, та довідки про судимість, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився з потерпілою, потерпіла притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Умовою яка виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно висновку КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спьяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 357 від 31 січня 2024 року, у ОСОБА_3 , під час проходження медичного огляду 25 січня 2024 року, ознак спьяніння не виявлено.

За змістом ст. ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України - є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 заявлене його захисником - адвокатом ОСОБА_6 підтримане потерпілою ОСОБА_5 про примирення та звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС прийшов до висновку, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Окрім того, закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертиз. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №449/1689/19.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи (висновок від 22 лютого 2024 року за № СЕ-19/104-24/7926-ІТ) в сумі 1893,20 гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0000332 від 26 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової авто технічної експертизи (висновок від 22 лютого 2024 року за № СЕ-19/104-24/7926-ІТ) в сумі 1893,20 гривень.

Речові докази :

- автомобіль «Нyundaі Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «ГРІНС-Д» (м.Дніпро вулиця Івана Акінфієва буд. 18 оф. 25), який було передано на зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів ( АДРЕСА_2 ) повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1