Справа № 455/722/23
Провадження № 1-кп/455/62/2024
ВИРОК

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Старосамбірського районного суду Львівської області матеріали кримінального провадження №0000106 від 23.02.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хирів Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, непрацюючого, раніше засудженого вироком від 13.03.2023 року Старосамбірського районного суду Львівської області за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі за текстом - КК України), суд,

ВСТАНОВИВ:

1. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ

ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжений згідно Указу Президента №341/2022 від 17.05.2022, Указу №573/2022 від 12.08.2022, Указу №757/2022 від 07.11.2022, та Указу №58/2023 від 06.02.2023 року свідомо ігноруючи воєнний стан в Україні, повторно близько 16:00 години 22.02.2023 року, перебуваючи на березі річки Стрв`яж, що в м. Хирів Самбірського району Львівської області, під час розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, в той час коли ОСОБА_6 відлучився, вчинив крадіжку його грошових коштів в сумі 1500,00 гривень, які були покладенні у паспорт громадянина України, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

За викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 КК України.

2. ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що розуміє зміст та характер пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, погодився давати показання.

3. ОБСЯГ ДОСЛІДЖУВАНИХ СУДОМ ДОКАЗІВ

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4. ДОПИТ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, в ході допиту підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, надавши показання наступного змісту.

Близько 16:00 години 22.02.2023 Обвинувачений та потерпілий ОСОБА_6 відпочивали на березі річки Стрв`яж біля водокачки у м. Хирів, коли потерпілий впав та при падінні, в нього з кишені випав паспорт та грошові кошти у сумі 1500 гривень, купюрами по 200 гривень, після чого, Обвинувачений передав потерпілому паспорт, а грошові кошти вкрав. Обвинувачений розуміє, що вчинив крадіжку, до вчиненого ставиться критично, щиро кається.

5. ВІДОМОСТІ ПРО ОСОБУ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений раніше судимий. Вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.03.2023 року (справа №455/149/19, провадження № 1-кп/455/51/2023) Обвинуваченого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.04.2024 року, подання в.о. начальника Самбірського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбуття покарання та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.03.2023 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку лікаря нарколога з 2022 року, за висновком спеціальної медичної наркологічної комісії примусового лікування не потребує.

6. ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на визнання Обвинуваченим вини у вчинені кримінального правопорушення, а також те, що Обвинувачений не оспорював фактичних обставин кримінального провадження, зокрема, щодо доказів, покладених в основу пред`явленого йому обвинувачення, приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні Обвинувачений надав показання, які повністю узгоджуються з викладеними у обвинувальному акті фактичними обставинами кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про те, що винуватість Обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення вчиненого за обставин, викладених в обвинувальному акті - доведена повністю.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується Обвинувачений дійсно мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, Обвинувачений винен у вчиненні кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання Обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання Обвинуваченому - не встановлено.

7. ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

7.1. Загальні засади призначення показання

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (частини 1, 2 та 3 статті 50 Кримінального кодексу України).

Суд призначає покарання (1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 53 цього Кодексу; (2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; (3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (пункти 1, 2 та 3 частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України).

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (частина 2 статті 65 КК України).

7.2. Призначення покарання за частиною 4 статті 185 КК України

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищевикладені відомості про особу Обвинуваченого, які не дозволяють стверджувати про можливість його виправлення без відбування покарання, приймаючи до уваги обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов висновку, що для досягнення мети, визначеної частиною 2 статті 50 КК України, Обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

7.3. Призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (частина 1 статті 70 КК України).

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі (частина 2 статті 70 КК України).

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу (частина 4 статті 70 КК України).

Попереднім вироком Старосамбірського районного суду Львівської області (справа №455/149/19, провадження № 1-кп/455/51/2023), постановленим 13.03.2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктом 1 та пунктом 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з наведеним вироком суду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 186 КК України 10.01.2019 року.

Таким чином, судом встановлено, що Обвинувачений 10.01.2019 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 186 КК України, в подальшому - 22.02.2023 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України (поточне кримінальне провадження), 13.03.2023 року засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.

В контексті викладеного, суд враховує наступні висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 року у справі №766/39/17:

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Додатково судом враховується, що ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.04.2024 року за поданням в.о. начальника Самбірського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.03.2023 року у виді позбавлення волі на строк 4 років.

За викладеного, остаточне покарання Обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів в порядку частини 4 статті 70 КК України, а саме - до покарання, призначеного за даним вироком суду у виді 5 років позбавлення волі, слід частково приєднати покарання за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.03.2023 року у виді 4 років позбавлення волі. Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю злочинів суд визначає у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

8. ВИРІШЕННЯ ІНШИХ ПИТАНЬ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ

8.1. Цивільний позов, відшкодування процесуальних витрат, доля речових доказів

Цивільній позов у кримінальному провадженні не пред`явлено. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

9. СУДОВЕ РІШЕННЯ

Керуючись статтями 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

2. За сукупністю кримінальних правопорушень, в порядку частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком суду та вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.03.2023 (справа №455/149/19, провадження № 1-кп/455/51/2023) - остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Обвинувачений, захисник, потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинувачений та його захисник мають право на подання Президенту України клопотання про помилування згідно з Порядком подання до Офісу Президента України матеріалів за клопотаннями про помилування засуджених та виконання указів Президента України про помилування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1848/5 від 26.05.2021.

Суддя ОСОБА_1