Справа № 337/1295/24
Номер провадження 1-кп/337/278/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в порядку спеціального судового провадження (in absentia), у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження № № 0000083 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, уродженця с. Тимошівка, Василівського району, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якого здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

За загальновідомими фактом, в порушення норм міжнародного права, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року підрозділи збройних сил та інших збройних формувань РФ на виконання наказів вищого військового та політичного керівництва РФ щодо розв`язання агресивної війни та воєнного конфлікту проти України, із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, вторглись на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі АДРЕСА_2 .

З метою відсічі військовій агресії РФ 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, затвердженого Законом України від 08.11.2023.

Починаючи з 28.02.2022 Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»), що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022) є незаконним і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Запорізької області, представники збройних формувань РФ, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення, у квітні 2022 року створили на тимчасово окупованій території Запорізької області, не передбачений чинним законодавством України, незаконний правоохоронний орган - Головне управління МВД в Запорізькій області (мовою оригіналу Главное управление МВД в Запорожской области) та його структурні підрозділи, зокрема « Михайловский районный отдел полиции внутренних дел », а у подальшому - відділ поліції № 3 (дислокація смт. Михайлівка) Управління внутрішніх справ по м. Василівка та Василівському району Головного управління МВС по Запорізькій області (мовою оригіналу) - «Отдел полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», надалі мовою оригіналу - «отдел полиции «Михайловский» (дислокация пгт. Михайловка) ОМВД России «Васильевский»», що розташовується за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт Михайлівка, вул. Святопокровська, буд. 8), на захопленій матеріально-технічній базі колишнього відділення банку ПАТ «Ощадбанк», наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

Зокрема, наприкінці серпня 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території окупованого ЗС держави-агресора РФ смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб із числа представників окупаційної влади смт. Михайлівка та добровільно зайняв посаду мовою оригіналу - «полицейский 1-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции», створеному на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», в подальшому (мовою оригіналу) - «отдел полиции «Михайловский» (дислокация пгт. Михайловка) ОМВД России «Васильевский» та розташовується за адресою: АДРЕСА_2 .

Обіймаючи зазначену посаду ОСОБА_6 здійснював протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області. Окрім іншого, займався патрулюванням території, яка знаходиться під юрисдикцією зазначеного незаконного правоохоронного органу, у тому числі ніс службу та особисто здійснював охорону громадської безпеки в інтересах окупаційної влади під час проведення незаконного референдуму щодо приєднання тимчасово окупованої території Запорізької області до складу держави-агресора Російської Федерації у період з 23 по 27 вересня 2022 року у місцевому територіальному штабі референдуму, розташованому за адресою мовою оригіналу - АДРЕСА_3 .

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 1 травня 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, у відсутності обвинуваченого.

Отже, судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надав особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяв забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Саме ці особливості вимагали від суду прискіпливої оцінки кожного доказу, поданого стороною обвинувачення, оскільки поріг вимогливості до доказування у даному випадку є підвищеним.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Повістки про виклик обвинуваченого в судові засідання здійснювався у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Хортицького районного суду м. Запоріжжя ( ІНФОРМАЦІЯ_4 інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

При цьому, на своє глибоке переконання, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_6 , який в свою чергу, маючи відповідний життєвий досвід, повинен був знати про розпочате кримінальне провадження та здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчить про наявність у нього наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), та як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженню, посилаючись на те, що добровільність дій його підзахисного, який перебував на окупованій території є сумнівною, сукупними доказами не підтверджений склад злочину, наявний в діях його підзахисного.

Дослідивши в судовому засіданні надані докази, заслухавши доводи сторони обвинувачення та захисту, колегія суддів приходить до наступного:

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

При цьому, винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, наданих стороною обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що до окупації він мешкав в смт. Михайлівка. З окупації виїхав до Запоріжжя 29 вересня 2022 року. ОСОБА_6 він знає особисто, мешкав з ним в одному селі Тимошівка. ОСОБА_6 молодий за віком-на час воєнних дій закінчив школу. Після окупації смт Михайлівка військами збройних сил РФ, був набір до народної міліції, куди ОСОБА_6 працевлаштувався. Він особисто бачив ОСОБА_6 у чорному форменому одязі з російськими шевронами, також він мав зброю, бронежилет, палицю. На кінець травня-початок літа 2022 року штат до народної міліції був сформований. Народна міліція працювала в приміщенні «Ощадбанку», сусідні двері, по вул. Святопокровській. Спочатку три місяці на приміщенні висів прапор СРСР, потім вивісили триколор. До червня 2022 року патрулювала народна дружина. Потім відділ МВД відібрав поліцейські машини, з них зняли з них українську символіку, повісили свою та почали патрулювання на автомобілях. Особисто з ОСОБА_6 він не спілкувався, лише бачив його при патрулюванні, біля приміщення відділу міліції, а також вранці, коли він їхав на роботи з ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з іншими міліціонерами їхав назустріч до ОСОБА_8 . ОСОБА_6 працевлаштувався до народної міліції добровільно, з меркантильних спонукань, бо обіцяли платити по 100 тис.грн. Ходив по вулицям він розкуто, виглядав задоволено, впевнено. До народної міліції працевлаштувався добровільно, за власним бажанням.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що знав ОСОБА_6 візуально, у них були спільні знайомі. З окупації він виїхав 18.05.2023 року. У смт.Михайлівка в приміщенні колишнього АТБ, місцевими підприємцями був відкритий магазин, куди він працевлаштувався охоронцем. З вересня 2022 року до зими 2022 року він часто бачив ОСОБА_6 , який робив покупки у магазині. Одягнутий він був у форму народної міліції, мав табельну зброю ОСОБА_12 . Також він часто бачив його при патрулюванні, особисто не спілкувався. Також з мережі Інтернет, з сайту новин він бачив, що коли траплялася будь-яка подія, то на зображених світлинах з місця події завжди був присутній ОСОБА_6 при виконанні службових обов`язків. Поводився ОСОБА_6 впевнено, без переляку, тому вважає, що свій вибір він зробив свідомо, бо в міліції обіцяли гарну платню.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що до окупації мешкала у с.Тимошівка Михайлівського району, з окупаційної території виїхала 21 травня 2023 року. ОСОБА_6 - учень Тимошівської загально-освітньої школи, директором якої вона є, а тому його особа добре їй відома. Новий очільник школи, що був поставлений окупаційною влади, написав на неї заяву, оскільки вона не бажала з ними співпрацювати. Коли її привезли до приміщення новоутвореної міліції, що розташований в приміщенні будівлі «Ощадбанку», то на власні очі бачила ОСОБА_6 в приміщенні відділу, при цьому жодних сумнів, що він зайняв посаду у відділі міліції, не було, він був одягнутий у форму з ознаками РФ. Вона тривалий час сиділа у коридорі, а він вільно пересувався з іншими працівниками міліції, вирішуючи службові питання. Тоді її допитував слідчий, прізвище вона не пам`ятає, на дверях висіла вивіска. Він відбирав у неї пояснення, заводив справу, вона бачила напис «дело» (мовою оригіналу). Також вже влітку 2023 року ( а може і на початку вересня- точно не пам`ятає) у село ОСОБА_9 він приїжджав на автомобілі, у формі. Вона особисто бачила як він у чорній формі з шевронами РФ скуплявся у магазині, зброї у нього вона не бачила. Пересувався він вільно, без примусу, виглядав впевнено, не пригнічено, тому вважає, що він працевлаштувався до народної міліції за власним волевиявленням. Він не одружений, дітей не має, батьки його працездатні, якби він бажав виїхати, то мав реальну можливість, однак цього не зробив.

Згідно протоколу огляду від 12 січня 2023 року, проведеного за участю спеціаліста ОСОБА_14 , було оглянуто інформацію, розміщену в Всесвітній мережі Інтернет стосовно відомостей, що розміщена в публікаціях на інформаційному каналі, створеному у додатку «Telegram» за запитом « ОСОБА_15 новости» . Під час проведення огляду встановлено, що 4.05.2022 року об 13 год. 27 хв. на зазначеному каналі викладено повідомлення з текстом (мовою оригіналу): «Уважаемые жители пгт Михайловка, информируем вас о начале работы в нашем поселке отдела полиции. По всем вопросам, касающимся обеспечения правопорядка обращаться по адресу АДРЕСА_4 (здание бывшего военкомата), а также по телефону диспетчерской службы ». Під час подальшого огляду зазначеного телеграм-каналу встановлено, що 14 серпня 2022 року об 11год.58 хв. опубліковане повідомлення, де зазначені номери чергової частини ППС та ДПС народної поліції в АДРЕСА_2 із тестом : (мовою оригіналу): «Уважаемые жители пгт Михайловка и ближайших сел! Обратите внимание на информацию» далі зазначені номери служб: полиция : дежурная часть 1, дорожно-патрульная служба 2, патрульно-постовая НОМЕР_1 .

Під час огляду спеціалістом здійснення копіювання оглянутої інформації на DVD-R диск, який, відповідно до ст. 105 КПК України долучено до даного протоколу як невід`ємний додаток. Диск з відеозаписом слідчої дії був оглянутий у судовому засіданні.

За змістом Протоколу від 4 серпня 2023 року оглянуто інформацію, розміщену в Всесвітній мережі Інтернет стосовно відомостей, що розміщена в мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 » встановлено наявність відомостей (мовою оригіналу) « ГЛАВНОЕ УПРАВЛЕНИЕ МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ ПО ЗАПОРОЖСКОЙ ОБЛАСТИ », а також відомостей (мовою оригіналу) про «ОТДЕЛ МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ « ВАСИЛЬЕВСКИЙ », « УПРАВЛЕНИЕ ВНУТРЕННИХ ДЕЛ ПО ГОРОДУ ВАСИЛЬЕВКА И ВАСИЛЬЕВСКОМУ РАЙОНУ ГЛАВНОГО УПРАВЛЕНИЯ ВНУТРЕННИХ ДЕЛ ПО ЗАПОРОЖСКОЙ ОБЛАСТИ », яке на час слідчої дії перебуває у стані ліквідації, голова ліквідаційної комісії є ОСОБА_16 . Під час слідчої дії отримано роздруківку « Выписки из Единого государственного рєстра юридических лиц » (мовою оригіналу), копії яких приєднані до Протоколу слідчої дії та були оглянуті у судовому засіданні.

Відповідно до Протоколу огляду від 22 лютого 2024 року під час слідчої дії було оглянуто інформацію, яка міститься у файловому масиві «DataExport_2023-05-17», збереженому на оптичному флеш носії (microSD) реєстр. №55/623т від 13.09.2022, що є додатком до протоколу за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем №55/2-3473т від 17.05.2023 (які були розсекречені у встановленому законом порядку актом №55/14/228дск від 02.08.2023), у кримінальному провадженні №0000102 від 29.03.2022, проведеному відносно громадянина України ОСОБА_17 (дозвіл на використання наданий ухвалою слідчого судді від 8 лютого 2024 року). Проведеним оглядом та аналізом наявної у вказаних файлових масивах інформації встановлено, що у файловому масиві «DataExport_2023-05-17», за адресою: DataExport_2023-05-17/_03, знаходиться електронний файл із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 », який містить фотографії службового документу збройних формувань російської федерації «Ведомость ознакомления сотрудниками отдела полиции № 3 (дислокации пгт. Михайловка) УВД по АДРЕСА_1 с приказом от 26 июня 2020 г. N 460 «Об утверждении Кодекса этики и служебного поведения сотрудников органов внутренних дел Российской Федерации», з інформацією, щодо ознайомлення співробітників незаконного правоохоронного органу, кодексу етики і службової поведінки. Зокрема, на 2 сторінці під пунктом №16 зазначено мовою оригіналу - «полицейский 1-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции» ОСОБА_6 , навпроти якого зазначений його підпис. Подальшим оглядом встановлено, що вказані фотографії документа містяться у груповому чаті під назвою «РУВД», в якому приймають участь інші співробітники незаконного правоохоронного органу, о 15 год. 32хв. користувачем з логіном «Palash» було розміщено фотографії вищезазначеного документу, які було викладено після розміщення фотографії приказу № 460 від 26.06.2020, щодо затвердження кодексу етики.

Виявлена інформація відображена на світлинах, що є додатком до Протоколу слідчої дії. Відеозапис слідчої дії був відтворений та досліджений у судовому засіданні.

Таким чином, з вказаної інформації вбачається, що ОСОБА_6 є співробітником незаконного правоохоронного органу «ГУ МВД по Запорожской области», зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі - «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», в якому безпосередньо здійснював свої обов`язки як «полицейский 1-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции» (мовою оригіналу).

Відповідно до Протоколу огляду від 22 лютого 2024 року під час слідчої дії було оглянуто інформацію, інформації яка міститься у файловому масиві «(14_48) Референдум», збереженому на оптичний носій інформації DVD-R диск реєстр. №59/14/545т від 13.11.2022, що є додатком до протоколу зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/1031т від 13.11.2022 (які у встановленому законом порядку розсекречені актом №59/14/239дск від 10.12.2022), проведеному відносно громадянина України ОСОБА_18 , який займає посаду в незаконному правоохоронному органі - «отдел полиции № 1 (дислокація г. Енергодар) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» у кримінальному провадженні №0000102 від 29.03.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.5,7 ст.111-1 КК України. ( дозвіл на використання наданий ухвалою слідчого судді 8 лютого 2024 року). Під час слідчої дії оглянутий файловий масив «(14_48) Референдум» з електронною інформацією аккаунту «Леон», месенджеру «Telegram», зареєстрованому на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , в якому за адресою: "(14_48) Референдум/_02" міститься електронний файл «АДРЕСА И ПРЕДСЕДАТЕЛИ УИК (1)» з таблицею (відомостями) про розташування силових структур держави-агресора щодо охорони громадського порядку у період проведення референдума на окупованій території Запорізької області. Оглядом інформації вказаного електронного файлу встановлено наступне. Файл «АДРЕСА И ПРЕДСЕДАТЕЛИ УИК (1)» містить електронну таблицю у вигляді розміщення за адресами співробітників різних незаконних правоохоронних органів держави-агресора РФ, на яких вони будуть здійснювати охорону громадського порядку у період проведення референдума на окупованій території Запорізької області. Зокрема, під порядковим номером 106 зазначений ОСОБА_6 , як мовою оригіналу - «сотрудник УВД», яка закріплений за адресою мовою оригіналу - « АДРЕСА_3 ».

Відеозапис слідчої дії був оглянутий у судовому засіданні.

Таким чином, проведеним оглядом вказаної інформації встановлено, що протягом вересня 2022 року до складу зазначеного територіального підрозділу незаконного правоохоронного органу, який має назву УВД по АДРЕСА_1 » (мовою оригіналу) входив ОСОБА_6 , який був працевлаштований на посаді мовою оригіналу - «сотрудника УВД».

Відповідно до Протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронних інформаційних систем, від 14 вересня 2023 року під час слідчої дії оглянутий загальний обліковий запис електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_11 », якою користується громадянка України ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_12 встановлено , що в переліку вхідних повідомлень наявне серед інших під назвою « НОМЕР_3 - Михайловка и Каменка , но по Каменке не полыій рєєстр -35», що відправлене 21.09.2022 року, яке містить додаток із назвою « реестр _зарплатные_ карты_ Михайловка (1)»(мовою оригіналу) з інформацією відносно переліку співробітників незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Запорізької області, який має назву « Отдел полиции №3 (дислокация пгт.Михайловка) УВД по г.Васильевка и Васильевскому району », їх дати народження, паспортні данні та номери мобільних телефонів - в якому під № НОМЕР_4 зазначено: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортные данные НОМЕР_5 , номер телефона НОМЕР_6 » (мовою оригіналу).

Файли, що були скопійовані на DVD-R диск під час слідчої дії були оглянуті у судовому засіданні.

За змістом Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 липня 2023 року свідок ОСОБА_7 з чотирьох фотознімків схожих осіб чоловічої статті, на світлині під № 3 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка працює в народній міліції в смт.Михайлівка, якого він бачив у службовому автомобілі народної міліції в АДРЕСА_2 та по формі т.зв.народній міліції.

Відеозапис слідчої дії був відтворений у судовому засіданні.

За змістом Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 вересня 2023 року свідок ОСОБА_13 з чотирьох фотознімків схожих осіб чоловічої статті, на світлині під № 3 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка працює в народній міліції в смт.Михайлівка, якого вона бачила в самому відділі, під час свого затримання, був в чорній формі поліції з шевронами (з прапором Росії).

Відеозапис слідчої дії був відтворений у судовому засіданні.

За змістом Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 9 жовтня 2023 року свідок ОСОБА_11 з чотирьох фотознімків схожих осіб чоловічої статті, на світлині під № 3 впізнав ОСОБА_6 , якого він бачив по формі, зі зброєю, в бронежилеті, коли працював охоронцем в магазині «Мера» у період з 26 серпня 2022 року по 10 січня 2023 року.

Відеозапис слідчої дії був відтворений у судовому засіданні.

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України надано не було. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Надані стороною обвинувачення документи: витяги з ЄРДР, постанови про визначення групи прокурорів, про визначення слідчих, про об`єднання та виділення матеріалів провадження, повідомлення про підозру, ухвали слідчих суддів , тощо, які своїм змістом не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами, суд в обґрунтування провини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України не покладає.

За результатами судового розгляду, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Наразі такий факт, як окупація певної території України та створення на них окупаційних адміністрацій є загальновідомим.

Водночас законодавчим органом влади, вживаються всі заходи щодо визнання, утому числі і на міжнародному рівні РФ - державою-агресором. Так, зокрема Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнано, що Росія вчинила агресію України, порушивши базові норми ООН, і якою від російської федерації вимагається припинити збройну агресію проти України, включаючи також деокупацію Криму та Донбасу, негайно, повністю та безумовно вивести всі свої збройні сили з території України в межах її міжнародно визнаних кордонів.

Також у проміжному рішенні Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року, відповідно до якого на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення Росії на територію України, відзначаючи, що збройна агресія російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України. Крім того, відповідними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» м. Токмак є окупованою територією.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що досліджені докази відповідають вимогам передбаченим ст. 85-87 КПК України, і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставинах.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено

Окрема увага суду приділена руху провадження в контексті перевірки належності доказів, які подала сторона обвинувачення. Відтак подані стороною докази збиралися стороною обвинувачення в належний спосіб. Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними.

При цьому, на своє глибоке переконання, суд вважає, що ОСОБА_6 безумовно усвідомлював факт окупації, агресію з боку РФ та свої дії здійснював свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням, виключно з меркантильних спонукань.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_6 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону у ході досудового розслідування, і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин, доведена у повному обсязі.

Встановлюючи приналежність того чи іншого органу до правоохоронного, слід виходити з того, що такі органи повинні здійснювати правоохоронну функцію, яка є основною для них. Під правоохоронною функцією доцільно розуміти комплексний окремий і самостійний напрям її діяльності, в рамках якого уповноваженими суб`єктами здійснюється загальна охорона права та правопорядку, забезпечуються права і свободи людини і громадянина. Отже факт створення незаконного правоохоронного органу створеному на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции №3 (дислокация пгт Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» та розташовується за адресою: АДРЕСА_2 . та зайняття ОСОБА_6 посади (мовою оригіналу): «полицейского 1-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции», створеному на території тимчасово окупованого смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по АДРЕСА_1 », тобто у незаконному, на кшталт, правоохоронному органі та здійснення протиправної діяльності в інтересах окупаційної влади держави-агресора РФ - навіть за відсутності офіційних документів про створення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , наданими у судовому засіданні які на власні очі бачили обвинуваченого , який був одягнутий у формений одяг з ознаками РФ, мав табельну зброю та спецзасоби та виконував свої службові обов`язки з підтримання правопорядку на окупованій території з іншими мешканцями АДРЕСА_5 , що працевлаштувалися до народної міліції - тобто своїми діями сприяв ствердженню держави-агресора на окупаційній території.

Суду не надано жодного доказу, що ОСОБА_6 виконував покладені окупаційною владою обов`язки, перебуваючи на посаді поліцейського незаконного правоохоронного органу, під безпосереднім впливом: а) фізичного примусу, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками (йдеться про катування - в розумінні ст. 127 КК, тобто спричинення сильного фізичного болю, побої, мучення тощо з певною метою); або б) фізичного примусу, внаслідок якого вона могла керувати своїми діями, а також психічного примусу, за сукупності таких умов: такі дії цієї особи були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам її або інших осіб, або суспільним інтересам чи інтересам держави, цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами та при цьому не було спричинено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода (або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці). Шкала видів шкоди відсутня, але є один виняток - шкода життю людини завжди є більш значною, ніж шкода, не пов`язана з посяганням на життя людини; при цьому життя однієї людини не може цінуватися вище, ніж життя іншої.

З аналізу викладеного слідує, що позиція сторони захисту щодо того, що у діях обвинуваченого така обов`язкова ознака складу злочину, як добровільність є сумнівною - не узгоджується з дослідженими судом показаннями свідків та письмовими доказами.

Докази, що його примушували до зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, за встановлених вище судом обставин, відсутні. Правові підстави вважати, що встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_6 зазначених вище дій не є кримінальним правопорушенням, у суду відсутні. Лише самого факту добровільного зайняття громадянином України однієї із посад в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, достатньо для кваліфікації відповідних дій за частиною 7 ст. 111-1КК України. Адже суспільна небезпечність їх є очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора. Саме така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом.

При цьому, мотив вчиненого, жодним чином не впливає на кваліфікацію діяння, оскільки мета і мотив злочину - це факультативні ознаки суб`єктивної сторони злочину. Вони вимагають свого встановлення лише у тих випадках, коли про це прямо зазначено у законі (в диспозиції статті Особливої частини КК) або коли вони однозначно випливають із змісту злочину.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_6 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений не вживав.

Отже, на глибоке переконання суду, сукупність зазначених обставин дає підстави стверджувати про добровільність дій обвинуваченого та його свідомий вибір із зайняття посади у незаконному органі влади, створеного на тимчасово окупованій території та безпосередню участю в реалізації рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Таким чином, суд вважає винуватість ОСОБА_6 у скоєні злочину доведеною і кваліфікує його дії за ч.7 ст.111-1 КК України - колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

ОСОБА_6 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, дітей немає, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за віком є військовозобов`язаним, вчинив злочин в умовах воєнного стану виключно з меркантильних спонукань.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України - відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції статей, за якими суд кваліфікував його дії, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна. Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає. Таке покарання на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення та рессоціалізації ОСОБА_6 ,повернення його до нормального життя, та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Підстав для зміни застосованого на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_6

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання: у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять ) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття основного покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1