Справа № 214/1333/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 28 листопада 2015 року до ЄРДР під №0003688, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, непрацездатних осіб на утриманні не маючого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 серпня 1989 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 17, ч. 2 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 206, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 24 листопада 1997 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 2153, ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 1961, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 02 вересня 1998 року із Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) за ухвалою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.1998 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року;

- 23 листопада 2000 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 09 вересня 2008 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01 листопада 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 19 січня 2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

- 06 листопада 2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років та 1 місяця позбавлення волі;

- 04 січня 2024 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років та 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 27 грудня 2015 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_6 та загрожуючи останньому застосуванням предмету, схожого на револьвер, що являється погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відвів його на ділянку місцевості, що розташована між будинком АДРЕСА_2 , де відкрито заволодів майном ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в сумі 150 грн., mp-3 плеєром «Іаsеr» чорно-сріблястого кольору, вартістю 166 грн. 67 коп., мобільним телефоном Samsung GТ-С3322» сірого кольору, ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , вартістю 458 грн. 33 коп., в якому знаходилися флеш-карта «Goodram 4 Gb microSDHC» вартість 44 грн. 27 коп. та сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 та «Лайф» НОМЕР_4 , які для потерпілого майнової цінності не представляють, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, завдавши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 819,27 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинене особою, яка раніше вчинила розбій.

У кримінальному провадженні 20 березня 2024 року між прокурором та обвинуваченим у присутності його захисника відповідно до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна із застосуванням при цьому ч. 4 ст. 70 КК України та на призначення обвинуваченому остаточного покарання шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворого, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.01.2024 року, у виді7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, а з боку потерпілого була надана письмова згода на укладення такої угоди, з умовами якої він ознайомлений.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Його захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор уважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справу за його відсутності.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Потерпілий надав письмову згоду на укладення такої угоди, з умовами якої ознайомлений.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 березня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворого, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.01.2024 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання, а саме з 03 листопада 2023 року, зарахувавши у строк відбування покарання перебування ОСОБА_4 під вартою з 11 січня 2016 року по 11 грудня 2018 року на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 2015 року відповідно до Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року«Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили, речові докази кросівки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП№4 КРУП за квитанцією №000468, знищити, три сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» та два CD-R диска, вилучених 26 лютого 2015 року, зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .