Справа № 192/449/24
Провадження № 1-кс/192/67/24
Ухвала

Іменем України

08 березня 2024 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника особи, яка подала скаргу, - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , прийняту 29 червня 2023 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року за № 0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

05 березня 2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 09 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею ч. 1 ст. 125 КК України, старшого дізнавача ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 як передчасну, а матеріали кримінального провадження направити до ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 звернувся до поліції із заявою про те, що 05 травня 2023 року близько 14 год 24 хв відома йому, встановлена особа, а саме ОСОБА_6 , в ході виниклої сварки заподіяла йому тілесні ушкодження. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 був визнаний потерпілим та був допитаний у цьому статусі.

У постанові про закриття кримінального провадження не обґрунтовано на підставі чого зроблений висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, відсутнє посилання на докази, які спростовують спричинення потерпілому тілесних ушкоджень особою, на яку вказує потерпілий та за вказаних ним обставин, а також не виконано всіх необхідних слідчих дій на з?ясування дійсних обставин справи. Дізнавач в оскаржуваній постанові не зазначив, що він вжив всіх, передбачених КПК України, заходів для доведення тієї обставини, що кримінальне провадження підлягає закриттю за ознаками п. 2 ч. 1 статті 284 КПК України, тобто за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Обставинам, викладених в історії хвороби, висновку експерта та акту судово-медичного дослідження дізнавач у своїй постанові про закриття кримінального провадження від 29 червня 2023 року правової оцінки не надав. Більше того не надана правова оцінка показам свідків, самого потерпілого та не проведена судово-медична експертиза із метою відповіді на питання, чи могли тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, виникнути від падіння із висоти власного зросту, для обґрунтованого закриття кримінального провадження.

Дізнавач зобов`язаний був скласти та затвердити у начальника слідчого відділення план проведення слідчих дій, в якому передбачити проведення як гласних слідчих дій так і НСРД (негласних слідчих розшукових дій ), передбачених чинним КПК України, для з?ясування всіх обставин кримінального провадження та викриття всіх осіб причетних до скоєння злочину. Такого плану дізнавач не складав тому і не міг ефективно, поступово та належним чином організувати проведення дізнання. Враховуючи покази самого потерпілого, висновок судово-медичного експерта, чітко вбачається навмисне заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, тобто вчинення кримінального проступку щодо нього. Проте, якщо на розсуд дізнавача доказів було недостатньо, йому слід було організувати проведення як гласних так і негласних слідчих дій, які б доповнили доказову базу обвинувачення. У будь-якому разі дізнавач не довів обставин, які б вказували на підстави для закриття кримінального провадження за наявності складу кримінального правопорушення при наявності показів самого потерпілого, висновку судово-медичного експерта. Дізнавач не провів одночасного допиту свідків та потерпілого для з?ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях на підставі положень ч. 9 ст. 224 КПК України, не провів слідчого експерименту з потерпілим та свідками, не встановив інших свідків події, не вжив заходів до повного і всебічного з?ясування всіх обставин вчиненого протиправного діяння, направлених на викриття особи, причетної до його скоєння, не виконав у повному обсязі слідчі (розшукові) дії, відповідно до вимог КПК України.

Представник скаржника також посилається на те, що на підставі приписів ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Незважаючи на цю норму КПК України, дізнавач не направив постанову від 29 червня 2023 року після її винесення ні потерпілому, ні його представнику, і лише після звернення до начальника ВП № 9 представника потерпілого із адвокатським запитом, він, як представник потерпілого, отримав постанову нарочно 29 лютого 2024 року, що вбачається із супровідного листа. Дана постанова навіть не затверджена прокурором, тому виникає питання чи направлялася вона прокурору.

У судовому засіданні приймав участь представник скаржника, який скаргу підтримав.

Ні дізнавач, ні прокурор в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду скарги судом повідомлялись.

Оскільки, з огляду на правила, визначені ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя постановив здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора та дізнавача.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що 05.05.2023 близько 14 год 24 хв невстановлена особа, перебуваючи по АДРЕСА_1 , у ході сварки спричинила йому тілесні ушкодження. За заявою 09 травня 2023 року були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження № 0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

31 травня 2023 року дізнавач сектору дізнання Відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області закрив вказане кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

15 червня 2023 року прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра постанову дізнавача від 31.05.2023 скасував. У постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження прокурор вказав на те, що досудове розслідування проведене поверхово, постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та необґрунтовано, в ході досудового розслідування не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

29 червня 2023 року дізнавач прийняв постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У матеріалах кримінального провадження наявний лист-повідомлення ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та направлення йому постанови, датований 04.07.2023, однак докази направлення відсутні.

З листа дізнавача, датованого 25.01.2024, на запит адвоката ОСОБА_3 вбачається, що адвокат копію постанови про закриття кримінального провадження отримав 29.02.2024, про що на зазначеному листі зроблену відповідну відмітку.

Перевіряючи обґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження, прийнятої 29 червня 2023 року, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами частин 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені статтею 91 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Аналіз наведених правових приписів дає підстави для висновку, що для прийняття рішення дізнавач повинен був зібрати докази, перевірити їх, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження було допитано потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та опитано ОСОБА_6 .

Згідно з матеріалами кримінального провадження 15 травня 2023 року також було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_4 .

В матеріалах кримінального провадження наявні висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 24, проведеної 09 травня 2023 року, та висновок експерта № 30 Е від 10.06.2023, згідно з якими у ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.

У постанові про закриття кримінального провадження дізнавач не надає оцінки показання потерпілого, свідків, результатам слідчого експерименту та висновкам експерта з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатні та взаємозв`язку.

У матеріалах кримінального провадження зокрема відсутня інформація про проведення огляду місця події, допит особи, на яку вказував потерпілий ОСОБА_4 , - ОСОБА_6 , проведення одночасних допитів, вжиття заходів для встановлення інших свідків, у рапорті дізнавач лише констатує, що встановити свідків та очевидців події не виявилося можливим.

У постанові про закриття кримінального провадження дізнавач не спростував доводів потерпілого про завдання йому тілесних ушкоджень та належним чином не обґрунтував свої висновки.

Слідчий суддя вважає, що дізнавач не вичерпав можливостей отримання доказів у кримінальному провадженні, не вжив всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні та не дослідив всіх обставини кримінального провадження, а тому така постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 9, 303 307 КПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , прийняту 29 червня 2023 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року за № 0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1