Провадження № 1-кп/748/105/24
Єдиний унікальний № справи 748/4844/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 08 травня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скорінець Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12 лютого 2022 року № 46 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2022 року № 235 призначено на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини A1815 солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 04 жовтня 2022 року близько 21 год. 00 хв., в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначене у АДРЕСА_2 .

21 листопада 2022 року солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до місця служби в АДРЕСА_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

У подальшому 07 березня 2023 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 16 ОСОБА_3 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_3 .

Поряд з цим, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 08 квітня 2023 року близько 09 год. 00 хв., в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , діючи повторно, з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено у АДРЕСА_3 .

13 квітня 2023 року солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до місця служби в АДРЕСА_3 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначене в АДРЕСА_2 з 04 жовтня 2022 року по 20 листопада 2022 року та з 08 квітня 2023 року по 12 квітня 2023 року, відповідно, обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначені періоди часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В подальшому військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_3 , будучи відрядженим до військової частини НОМЕР_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 20 серпня 2023 року близько 22 год. 00 хв., в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , діючи повторно, з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено у АДРЕСА_2 .

16 жовтня 2023 року солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до місця служби в АДРЕСА_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначене в АДРЕСА_2 обов`язки військової служби з 20 серпня 2023 року по 15 жовтня 2023 року не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Підтвердив, що дійсно самовільно залишив місце служби, без поважних причин не з`являвся на службу до військової частини з 04 жовтня 2022 року по 20 листопада 2022 року та з 08 квітня 2023 року по 12 квітня 2023 року включно, крім того самовільно залишив місце службибез поважних причин не з`являвся на службу до військової частини з 20 серпня 2023 року по 15 жовтня 2023 року та не виконував обов`язки військової служби, підтвердив у судовому засіданні, що дозволу на залишення військової частини йому не надавали. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є н судимим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружний, дітей не має, скоїв три епізоди самовільного залишення війської служби, визнав вину, розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується за місцем служби, зі слів є учасником бойових дій, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених у санкції ч. 5 ст. 407 КК України, яке є достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 органом досудового слідства не обирався. Суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого захід забезпечення кримінального провадження особисте зобов`язання. Строк покарання ОСОБА_3 слід обраховувати з його фактичного затримання.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за це кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Обрати щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу захід забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов`язання та покласти на нього зобов`язання не відлучатися за межі Чернігівського району Чернігівської області без дозволу суду.

Строк покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту його фактичного затримання за виконанням вироку суду.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1