В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/238/24

14 березня 2024 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 22.01.2024р.за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, депутатом не обирався, одруженого, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

20.01.2024р., близько 14:10 год., поблизу будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на ґрунті тривалих неприязних відносин стосовно земельних питань, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_5 за одяг та наніс останньому удар кулаком по обличчю.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 завдано сильного фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у виді тупої травми верхньої та нижньої щелепи з неповними травматичними вивихами 2-го зуба на верхній щелепі, 1 -го зуба на нижній щелепі зліва, 1-го зуба на нижній щелепі справа, з травматичним розривом навколо зубних зв`язок, садна в ділянці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну стійку втрату працездатності.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило незначну втрату працездатності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю та пояснив, що 20.01.2024р., близько 14-00 год., зустрівши свого двоюрідного брата ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 , між ними виникла суперечка з приводу земельної ділянки в ході якої обвинувачений наніс кулаком лівої руки по обличчю потерпілого ОСОБА_5 .. Внаслідок удару ОСОБА_4 вибив потерпіому ОСОБА_5 зуби. Розкаявся у вчиненому. Вибачився перед потерпілим. Просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та прокурор не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило незначну втрату працездатності.

При призначенні покарання суд враховує, що, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, особу обвинуваченого, який є людиною пенсійного віку та отримує пенсію, проживає з дружиною, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 375, 376 КПК України суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1