Єдиний унікальний номер 205/5266/24
Номер провадження 1-кс/205/607/24
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровська, українки, громадянка України, має вищу освіту, офіційно не працевлаштована, розлучена, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000600, внесеному до ЄРДР 24.04.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2024 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000600, внесеному до ЄРДР 24.04.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 24.04.2024 у нічний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , де вона на протязі останніх дев`яти місяців проживала з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в безпорадному стані через свою хворобу, де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи вищевказаний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вищевказаному місці та час, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті іншої людини, обхопила невстановленим в ході досудового розслідування предметом шию ОСОБА_7 та почала її здавлювати з метою вбивства останньої. Від вказаних дій ОСОБА_5 настала смерть ОСОБА_7 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1864м від 25.04.2024 смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступила від механічної асфіксії, а саме стиснення органів шиї: задушення.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України.

24.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дніпропетровська, українка, громадянка України, має вищу освіту, офіційно не працевлаштована, розлучена, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності, ними є:

- протокол огляду від 24.04.2024, а саме приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, виявлено та вилучено: змив зі скляної дверці тумбочки біля ліжка; наволочка зі слідами РБК з під голови трупа; фрагмент покривала зі слідами РБК; змив РБК з поверхні меблевої стінки; змив РБК з поверхні підлоги біля входу; фрагмент шпалер з РБК біля ліжка; кришка вимикача з РБК з кімнати, джинси зі слідами РБК з кімнати; мобільний телефон Nokia;

- протокол огляду місця події та трупа від 24.04.2024, а саме приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого оглянуто місце виявлення трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вилучено речові докази: светр сірий зі слідами РБК; зрізи нігтьових пластин з обох рук трупа; мікрочастки з волоссям з долоней трупа на 2 світлі дактоплівки; посмертна дактокартка трупа;

- протокол огляду від 24.04.2024, а саме приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, виявлено та вилучено: дев`ять змивів які були поміщені до окремих паперових конвертів;

- протоколи допитів свідків від 24.04.2024: ОСОБА_8 (син вбитої ОСОБА_7 ), ОСОБА_9 (дружина ОСОБА_8 ), ОСОБА_10 (донька вбитої ОСОБА_7 ), ОСОБА_11 (чоловік ОСОБА_10 );

- лікарське свідоцтво про смерть № 1864м від 25.04.2024, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала внаслідок механічної асфіксії, стиснення органів шиї, задушення.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді, виключно, позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Тому, ОСОБА_5 , під загрозою застосування максимального покарання за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, як у межах, так і поза межами України, у зв`язку із можливістю на даний час перетнути державний кордон. Вказаний факт обумовлений тим, що ОСОБА_5 не підпадає у своєму правовому статусі під особу, якій заборонено виїзд за межі України у зв`язку із продовженим строком дії воєнного стану в Україні, рішення про яке затверджено Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, також слідчий зазначила, що підозрювана офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходу не має, розлучена, дітей на утриманні не має, тобто не має достатніх та стійких соціальних зав`язків, які б могли її утримати від зміни місця проживання. В обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий вказала, що підозрюваній відомі анкетні дані свідків, вона з ними особисто знайома і на протязі тривалого часу підтримувала трудові відносини, в тому числі їй можуть бути відомі місця проживання свідків, їх сімейні зв`язки, у зв`язку з чим підозрювана може впливати на них прямо, або посередньо через родичів, шляхом умовлянь та/або погроз схилити до надання неправдивих показів, які б могли свідчити на користь її не причетності до інкримінованого злочину.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечував проти обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку захисника та підозрюваної, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваної ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до неї запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжкого злочину.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, існує ризик, що підозрювана ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання уразі визнання її винною, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, оскільки остання офіційно не працевлаштована, розлучена, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, тобто відсутні соціальні важелі впливу, які б могли утримати її від переховування від органів досудового розслідування або суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки підозрюваній відомі анкетні дані свідків, вона з ними особисто знайома і на протязі тривалого часу підтримувала трудові відносини, в тому числі їй можуть бути відомі місця проживання свідків, їх сімейні зв`язки, у зв`язку з чим підозрювана може впливати на них прямо, або посередньо через родичів, шляхом умовлянь та/або погроз схилити до надання неправдивих показів, які б могли свідчити на користь її не причетності до інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами. Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 є виправданим, оскільки застосування інших запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки і виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, неодружений, відсутність неповнолітніх дітей.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги кваліфікацію дій підозрюваної, яка підозрюється у вчиненні насильницького особливо тяжкого злочину, слідчий суддя вважає недоцільним визначення застави підозрюваній.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 182, 183, 202, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000600, внесеному до ЄРДР 24.04.2024 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 25 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1