Справа №760/9818/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

провівши підготовче судове засідання у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 03.02.2024, на підставі обвинувального акту, затвердженого 23.04.2024 прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Тернувате, Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Приют, Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 23.04.2024 р. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 03.02.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Зазначив, що обвинувальний акт підсудний Солом`янському районному суду м. Києва, підстави для його повернення прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження відсутні, просив проводити судовий розгляд за участю прокурора, обвинувачених та їхніх захисників, а також потерпілих.

Крім того, прокурор звернувся до суду із клопотаннями про продовження тримання під вартою обвинувачених, які мотивовані тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, інших обвинувачених у даному провадженні, а також свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Продовження існування ризиків відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Суворість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому, а також відсутність в останнього стійких соціальних зв`язків, роботи, а також обставини попереднього притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, наявність не знятої та не погашеною у встановленому законом порядку судимості, вказують про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Продовження існування ризиків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Суворість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому, а також відсутність в останнього стійких соціальних зв`язків, роботи, а також обставини попереднього притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, наявність не знятої та не погашеною у встановленому законом порядку судимості, вказують про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Продовження існування ризиків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтовуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Суворість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому, а також відсутність в останнього стійких соціальних зв`язків, роботи, а також обставини попереднього притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, наявність не знятої та не погашеною у встановленому законом порядку судимості, вказують про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання у відсутність захисників, а також не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив не продовжувати йому тримання під вартою, оскільки він має постійне місце проживання у м. Вінниця, зобов`язується прибувати до суду за кожним викликом.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив не продовжувати йому тримання під вартою, оскільки він має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , а тому буде прибувати за викликом суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 суду повідомив, що просить не продовжувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, тому зобов`язується прибути до суду за кожним викликом.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, та просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, дослідивши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотань прокурора про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , знайшли своє підтвердження продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали кримінального провадження, а тому він обізнаний із анкетними відомостями потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на продовження існування ризику впливу з боку обвинуваченого на цих осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності: останній раз за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі вироку Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2021 р., має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що вказує на можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

При постановленні ухвали, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не має зареєстрованого місця проживання у м. Києві, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працевлаштований, що вказує про відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 183, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, стадії розгляду кримінального провадження, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі суду.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Так, в ході судового розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали кримінального провадження, а тому він обізнаний із анкетними відомостями потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на продовження існування ризику впливу з боку обвинуваченого на цих осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності: 11.03.2019 вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області по ч. 3 ст. 185 КК України, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що вказує на можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

При постановленні ухвали, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не має зареєстрованого місця проживання у м. Києві, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працевлаштований, що вказує про відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 183, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, стадії розгляду кримінального провадження, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі суду.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Так, в ході судового розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали кримінального провадження, а тому він обізнаний із анкетними відомостями потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на продовження існування ризику впливу з боку обвинуваченого на цих осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз: 06.12.2023 на підставі вироку Голованівського районного суду Кіровоградської області за ч. 4 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на два роки, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, інкриміноване кримінальне правопорушення, відповідно до змісту обвинувального акту, вчинено в період іспитового строку, що вказує на продовження існування ризику вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

При постановленні ухвали, судом враховано особу обвинуваченого, не має зареєстрованого місця проживання у м. Києві, однак одружений, має на утриманні трьох малолітніх, не працевлаштований, що говорить у більшості своїй про наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Однак, на переконання суду, із врахуванням того, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, інкриміноване кримінальне правопорушення, відповідно до змісту обвинувального акту, вчинено в період визначеного судом іспитового строку, а також - стадії розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що наявність в обвинуваченого стійних соціальних зв`язків не є тим стримуючим фактором, який може запобігти продовженню існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених судом під час розгляду клопотання прокурора.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 183, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 31, 314, 315, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 291, 336, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 03.02.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 на 09 травня 2024 року о 12 год. 10 хв.

Визначити додаткову дату слухання справи - 18.06.2024 р. о 15 год. 00 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження - прокурора, обвинувачених, потерпілих.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - задовольнити.

1.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

2.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

3.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали про продовження тримання під вартою обвинувачених, - до 28.06.2024 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1