Справа №949/580/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 24 січня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, непрацюючого, одруженого, раніше несудимого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, інвалід дитинства третьої групи, має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 3-ї категорії

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, в січні місяці 2023 року, перебуваючи в лісі поблизу с. Сварицевичі, Сарненського району Рівненської області (точний час та обставини вчинення кримінального правопорушення не встановлено), ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезчений характер своїх дій, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України "Про право вланості на окремі види майна" від 17 червня 1992 №2471-ХІІ, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, незаконно придбав та зберігав в сейфі в житловому будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 , 7 предметів, ззовні схожих на патрони, які 17 лютого 2023 року було виявлено працівниками поліції в ході проведення обшуку в господарстві ОСОБА_4 . Відповідно до висновку експерта, 7 (сім) предметів, ззовні схожих на патрони є боєприпасами вогнепальної стрілецької зброї: 2 (два) предмета, ззовні схожих на патрони є проміжними бойовими патронами калібру 5,45*39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М), зразка 1974 року; 5 (п`ять) предметів, ззовні схожих на патрони є проміжними бойовими патронами калібру 7,62*39 мм з кулями із сталевим осердям "ПС" (57-Н-231С), зразка 1943 року. Вказані патрони до стрільби придатні.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що в листопаді місяці 2022 року, перебуваючи в лісі поблизу с. Сварицевичі, Сарненського району, він знайшов 7 предметів, ззовні схожих на патрони та зберігав їх в сейфі в житловому будинку за місцем свого проживання. Також додав, що вказані патрони він забрав для того, щоб їх не знайшли діти та не скоїли біди. Вказані патрони він мав намір здати в поліцію, однак з часом забув за них. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суд обрати відносно нього якнайм"якше покарання. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що він дійсно є мисливцем, однак свою рушницю згубив у 2021 році, про що повідомляв парцівників поліції.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки зі звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України. Долю речових доказів просить вирішити відповідо до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, а також стягнути із обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта у вказаному кримінальному провадженні в розмірі 1510,24 грн.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні із урахуванням пом`якшуючих обставин, оскільки обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що на його думку істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також із урахуванням характеризуючих даних особи винного таких як те, що обвинувачений раніше несудимий, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, є інвалідом дитинства третьої групи, має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 3-ї категорії Серія Б № 506820 від 13.02.2003 року, що на його думку істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 ККУ - призначення більш м"якого покарання, ніж передбачено законом, шляхом переходу до іншого покарання, більш м`якого виду основного покарання, а саме штрафу в мінімальному його розмірі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом обшуку від 17 лютого 2023 року з якого вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено та вилучено: 2 (два) предмети, ззовні схожі на патрони калібру 5,45 та 5 (п`ять) предметрів, ззовні схожі на патронів калібру 7,62 (а.п.25-27);

- постановами про приєднання речових доказів до кримінального провадження від 17 лютого 2023 року (а.п.29-30);

- висновком експерта №СЕ-19/118-23/2506-БЛ від 06 березня 2023 року з якого вбачається, що 7 (сім) предметів, ззовні схожих на патрони, що були вилучені під час обшуку 17 лютого 2023 року в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_4 - є боєприпасами вогнепальної стрілецької зброї, а саме: 2 (два) предмета, ззовні схожих на патрони є проміжними бойовими патронами калібру 5,45*39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М), зразка 1974 року; 5 (п`ять) предметів, ззовні схожих на патрони є проміжними бойовими патронами калібру 7,62*39 мм з кулями із сталевим осердям "ПС" (57-Н-231С), зразка 1943 року. Вказані патрони до стрільби придатні (а.п.34-42);

- постановою про приєднання речових доказів до кримінального провадження від 10 березня 2023 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка оперуповноважений СКП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_6 суду показав, що приблизно в кінці січня місяця 2023 року, до нього звернувся один із жителів с. Сварицевичі. Вказаний житель с. Сварицевичі повідомив, що 15 січня 2023 року у вечірню пору доби, він перебував у магазині "Калина", що в с. Сварицевичі і почув від чоловіків із місцевих жителів с. Сварицевичі, які розпивали спиртні напої, як ОСОБА_4 , який є мисливцем, вихвалявся перед чоловіками своїми одиницями вогнепальної зброї. ОСОБА_4 розповідав про те, що в травні місяці він звернувся в поліцію у зв`язку із написанням заяви про втрату своєї рушниці марки ТОЗ 63, яку нібито він згубив поблизу села, а насправді ж говорив в компанії, що цю рушницю він шукає кому продати за грошові кошти та те, що в нього вдома за місцем проживання знаходиться ще дві одиниці незареєстрованої нарізної вогнепальної зброї для полювання на звіра. В результаті обшуку в ОСОБА_7 було виявлено 7 предметів, ззовні схожих на патрони.

Оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

До таких висновків суд приходить в результаті детального аналізу обставин події, поведінки обвинуваченого до, під час і після вчинення кримінального правопорушення.

Суд, відповідно до статей 86, 94 Кримінального процесуального кодексу України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими та прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

На підставі статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого узгоджуються між собою, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до статей 65-67 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає те, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до вимог статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Пленум Верховного Суду України в пункті 3 своєї Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 Кримінального кодексу України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Також суд враховує практику Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові по справі №634/609/15-к від 01 лютого 2018 року, згідної якої поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання "може", "вправі"; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема "особа винного", "щире каяття" тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 Кримінального кодексу України), визначенні "інших обставин справи", можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 Кримінального кодексу України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Тому, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним правопорушенням проти громадської безпеки та у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до тяжких злочинів.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог положень статті 65 Кримінального кодексу України бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також інші дані про особу обвинуваченого.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.п.47), за місцем проживання характеризується добре (а.п.48), не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога (а.п.49), на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, інвалід дитинства третьої групи, має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 3-ї категорії Серія Б № 506820 від 13.02.2003 року.

Згідно частини 1 статті 69 Кримінального кодексу України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Тому, беручи до уваги надані захисником обвинуваченого характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: позитивну характеристику за місцем проживання, перше притягується до кримінальної відповідальності, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, інвалід дитинства третьої групи, має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, суд приходить до висновку, що з урахуванням названих обставин, що пом`якшують та на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не заподіяно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, термін дії якого закінчився 19 травня 2023 року.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 1510,24 грн., які на підставі частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись статтями 69, 100, 124, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та на підставі частини 1 статті 69 Кримінального кодексу призначити йому покарання - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази:

- 2 (два) бойові патрони калібру 5,45*39 мм та 5 (п`ять) бойових патронів калібру 7,62*39, що упаковані до спец. пакету Експертна служба МВС України №2786093 та знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області - знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні в розмірі 1510,24 грн. (одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 коп.).

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя:підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1