Справа № 477/3083/18
Провадження № 1-в/477/27/24
У Х В А Л А

19 червня 2024 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області питання щодо внесення змін до вироку суду від 16 квітня 2019 року щодо ОСОБА_3 , засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1, 2 статті 307, частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 263 КК України в частині прийнятого рішення по речовим доказам,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Вищезазначеним вироком обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених частиною 1, 2 статті 307, частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 263 КК України, та йому призначено узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням статті 69 КК України та на підставі частини 1 статті 70 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

Питання щодо речових доказів вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Вирок суду набрав законної сили.

29 квітня 2024 року до суду надійшов лист т.в.о заступника начальника ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, в якому просить вирішити питання про внесення змін до вироку суду від 16 квітня 2019 року, в частині прийнятого рішення по речовим доказам, а саме по грошовим коштам у сумі 500,00 грн., з метою подальшої їх передачі до УКР ГУНП в Миколаївській області, якими здійснювалося виділення зазначених коштів.

Прокурор та інші учасники кримінального провадження, а також представник ВП №4 Миколаївського РУП ГУНГП в Миколаївській області в судове засідання не з`явилися.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про вирішення питання щодо речових доказів.

Пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Пунктом 4 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених в тому числі і пунктом 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, грошові кошти у сумі 600,00 грн., номіналом по 100,00 грн., з огляду на протокол перепису грошових коштів від 27 вересня 2018 року виділені для проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді оперативної закупки у громадянина ОСОБА_3 .

Грошові кошти, вилучені у ОСОБА_3 у сумі 564,00 грн. визнані речовими доказами у справі та передані на зберігання до камери схову Вітовського ВП КВП ГУНП в Миколаївській області відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28 вересня 2018 року.

Передання коштів на зберігання підтверджується квитанцією № 242. На теперішній час грошові кошти в сумі 564,00 грн. перебувають у камері схову ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, хоча відповідно до ухваленого вироку мали бути конфісковані.

Водночас, матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо походження грошових коштів, яким саме органом вони були виділені для проведення слідчих дій, у якій сумі, номінали купюр, а тому при ухваленні вироку судом прийнято рішення про розпорядження речовими доказами в порядку статті 100 КПК України, а саме конфіскувати ці грошові кошти.

Відповідно до пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Тобто, під час ухвалення вироку суд вирішив питання щодо розпорядження речовими доказами, у тому числі і грошовими коштами.

Вирок набув законної сили.

Своїм клопотанням т.в.о заступника начальника ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ставить питання про зміну вироку, який набув законної сили, у позапроцесуальний порядок, оскільки у разі незгоди з рішенням суду чинним КПК передбачено подання апеляційної скарги на таке рішення.

Учасники судового провадження, у тому числі і прокурор, вирок суду не оскаржували.

За таких обставин, оскільки ставиться питання про зміну вироку, який набув законної сили, у позапроцесуальний порядок, суд не вбачає підстав для внесення змін до вироку суду від 16 квітня 2019 року.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що під час затримання у засудженого ОСОБА_3 було виявлено та вилучено кошти у сумі 564,00 грн., вказана сума була передана до камери схову, водночас т.в.о заступника начальника відділу поліції з незрозумілих причин клопоче лише про вирішення питання про повернення грошових коштів у сумі 500,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 537, 539, України,

У Х В А Л И В:

Клопотання т.в.о заступника начальника ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про виконання вироку у частині щодо речових доказів залишити без задоволення

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1