Справа№ 953/9205/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
ОСОБА_4 не пізніше січня 2023 року, точний час не встановлений, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв, в районі проведення активних бойових дій в Харківській області, точне місце не встановлене, знайшов, тим самим придбав, гранату Ф-1, після чого почав її зберігати в особистих речах. В подальшому, приїхавши до м. Харкова ОСОБА_4 почав зберігати гранату Ф-1 за адресою свого тимчасового мешкання: АДРЕСА_2 .
13.06.2023 у результаті необережного поводження ОСОБА_4 із вказаною гранатою, за адресою: АДРЕСА_2 відбувся вибух, внаслідок якого розпочалась пожежа.
Придбання та зберігання ОСОБА_4 ручної осколкової гранати Ф-1 без додержання вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р. та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р. є незаконним.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини вчинення злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. Просив суворо не карати та врахувати те, що він зробив для себе висновки, більше подібного не повторюватиме.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За наведених вище обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України, - придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, одружений, не працює, з 19.06.2023 по 23.08.2023 перебував на лікуванні в психіатричному відділенні КНП ХОР «ОКПЛ №3», в період з 27.11.2023 по 18.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно висновку судово-психіатричного експерта №15 від 12.09.2023, ОСОБА_4 на теперішній час не виявляє хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психіатричної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, а виявляє симуляцію, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_4 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічно діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючи покарання обставини, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав його обрання суд не вбачає.
Питання скасування арешту майна вирішується згідно ст.174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.06.2023р., - скасувати.
Речовий доказ: мобільний телефон ТМ «Redmi ЮС», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , - повернути в володіння та розпорядження власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя