печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1631/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/44498/19-к від 21.08.2019 у кримінальному провадженні 0000394 від 14.02.2017,-

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/44498/19-к від 21.08.2019 у кримінальному провадженні 0000394 від 14.02.2017.

01 травня 2024 року на підставі розпорядження керівника апарату від 01 травня 2024 року, у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_7 на довготривалому лікарняному та з метою недопущення порушення строків розгляду справ, здійснено повторний автоматизований розподіл, визначено суддю для розгляду справи та передано слідчому судді ОСОБА_1 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2017 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч.2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2019 у справі № 757/44498/19-к було задоволено частково клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ряду юридичних та фізичних осіб, у т.ч., квартиру АДРЕСА_1 (площею 76,5 кв.м.), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Також були арештовані інші об`єкти нерухомого майна, які належать ОСОБА_6 : квартира АДРЕСА_2 (площею 55,7 кв.м.); квартира АДРЕСА_3 (площею 56,2 кв.м.); гараж АДРЕСА_4 (площею 13,5 кв.м.).

Належність вищевказаної квартири АДРЕСА_5 на праві власності ОСОБА_6 підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.12.2023 № 359833539.

Як вбачається з постанови старшого слідчої групи про визнання речовими доказами від 25.07.2019, велика кількість об`єктів нерухомого майна визнана речовими доказами з тих підстав, що вони, на думку слідчого, набуті (придбані) за рахунок грошових коштів, одержаних ОСОБА_8 кримінально протиправним шляхом, а деякі з них (у тому числі, квартира АДРЕСА_5 ) - отримані ним як неправомірна вигода.

Після початку бойових дій на сході України у 2014 році, зокрема й у АДРЕСА_6 , нею разом з батьками ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) було прийняте рішення про необхідність придбання нерухомості у м. Києві, - як для власного проживання, так і з метою здачі в оренду та отримання доходу.

Право власності на частину придбаних об`єктів нерухомості було зареєстроване за ОСОБА_6 , інша частина - за її матір`ю, ОСОБА_11

Квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2015, укладеного між останньою та власником квартири ( ОСОБА_13 ).

Зазначений договір купівлі-продажу фактично є прямим договором, укладеним між власником об`єкту (продавцем) та його покупцем. Договір ніким не оскаржений, у судовому порядку не визнаний недійсним, нікчемним, не укладеним, розірваним тощо.

Вартість квартири АДРЕСА_1 була визначена сторонами договору з урахуванням експертної грошової оцінки у відповідності до Звіту про незалежну оцінку майна, зробленого ФОП ОСОБА_14 29.07.2015 (п. 4 відповідного договору купівлі-продажу квартири).

Ані в матеріалах клопотання про накладення арешту, ані в ухвалі слідчого судді про арешт майна не містяться посилання на докази тверджень, а точніше припущень про те, що арештовані об`єкти нерухомого майна придбані не ОСОБА_6 , а лише на неї оформлені, та є об`єктами легалізації грошових коштів, здобутих будь-якими особами злочинним шляхом, так само і доказів, які б підтверджували участь ОСОБА_8 в житті родини Черторижських взагалі, і в придбанні об`єктів нерухомого майна, зокрема. Родина Черторижських була фінансово спроможна придбати усі об`єкти нерухомого майна, що наразі перебувають під арештом.

Придбання ОСОБА_6 вищевказаного нерухомого майна стало можливим лише внаслідок багаторічної плідної праці усіх членів її родини, фізичних та майнових внесків кожного з них.

ОСОБА_6 проживає разом з батьками: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , мають спільний бюджет та спільно ведуть господарство.

Батько ОСОБА_6 - ОСОБА_12 , з 22.09.1995 зареєстрований у якості фізичної особи - підприємця та до 2014 року успішно займався підприємницької діяльністю, що дозволяло родині Черторижських протягом накопичувати значні заощадження, які передусім, зберігалися у іноземній валюті (доларах США).

Згідно з даними Звіту (висновку) незалежного аудитора щодо виконання узгоджених процедур з аналізу джерел походження грошових коштів, виконаного ТОВ «Аудиторська компанія «Міжнародна правова безпека» 11.07.2019 , документально підтверджується отримання:

- фізичною особою ОСОБА_11 за період з 1998 по 2017 доходів у загальній сумі 1271091,48 грн. (що еквівалентно 77803,41 доларам США);

- фізичною особою ОСОБА_12 за період з 1996 по 2017 доходів у загальній сумі 1761894,60 грн. (що еквівалентно 361 219,21 доларам США);

- фізичною особою ОСОБА_6 за період з 2010 по 2017 доходів у загальній сумі 408 083,33 грн. (що еквівалентно 28 948,31 доларам США).

Таким чином, загальна сума документально підтверджених доходів членів родини Черторижських за період часу з 1996 по 2017 становила 467 970,93 доларів США.

Зазначене вище є свідченням того, що родина Черторижських була фінансово спроможна придбати усі об`єкти нерухомого майна, що наразі перебувають під арештом на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2019 р.

Для придбання об`єктів нерухомості у м. Києві (право власності на які зареєстроване за ОСОБА_6 ) залучались грошові кошти усіх членів родини Черторижських.

Аналізовані аудиторами доходи родини Черторижських відображені не повністю, адже наявні в Державній податковій службі України бази даних (реєстри) містять відомості про доходи, починаючи з 1998 року, водночас батько ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) здійснював підприємницьку діяльність з вересня 1995 року, тобто його доходи з вказаного часу до початку 1998 р. до уваги аудиторами не бралися.

Батьки ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) працювали і до вказаного часу (зокрема, й в період, СРСР, одразу після його припинення, та на початковому періоді незалежності України), заощаджували зароблені грошові кошти в тому числі й для забезпечення можливості інвестувати їх у майбутньому.

Щодо квартири АДРЕСА_1 як речового доказу по епізоду, який вже не розслідується ДБР у кримінальному провадженні № 0000394 (а тому не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, яке вже не є предметом розслідування у вказаному кримінальному провадженні).

У провадженні слідчого суді Печерського районного суду м. Києва перебували матеріали (справа № 757/8898/21-к) за клопотанням старшого групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000394 про передачу арештованого майна у кримінальному провадженні № 0000394 в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Зазначене клопотання також стосувалася об`єктів нерухомого майна, які на праві власності належать ОСОБА_6 , у т.ч. кв. АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2022 у задоволенні клопотання про передачу арештованого майна в управління АРМА було відмовлено.

У клопотанні про передачу майна в управління зазначалося, що слідчими Управління ДБР з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, та за підозрою ОСОБА_9 . У вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Виходячи зі змісту самого клопотання, Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у тому числі, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України - одержанні неправомірної вигоди службовою особою.

На сторінках 3 та 4 клопотання зазначено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду Голови Вищого господарського суду України, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за здійснення в інтересах ТОВ «Будспецсервіс» дій з використанням наданого йому службового становища, отримав на підставних осіб у власність об`єкти нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

До клопотання слідчого було долучено копію письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 02.10.2018, де на сторінках 85-87 викладена версія органу досудового розслідування, за якою ОСОБА_8 нібито отримав хабар у виглядів об`єктів нерухомості в новобудовах ЖК «Новопечерські Липки» м. Києві.

При описанні цієї версії слідства згадується квартира АДРЕСА_5 як предмет неправомірної вигоди.

Таким чином, вказана квартира була визнана речовим доказом у зв`язку з тим, що за версією слідчих, вона була предметом неправомірної вигоди, нібито отриманої ОСОБА_8 .

У ході розгляду справи № 757/8898/21-к про передачу арештованого майна у кримінальному провадженні в управління АРМА було з`ясовано, що 11.06.2020 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, на підставі ст. 217 КПК України, виділені в окреме провадження № 0000377 від 11.06.2020, досудове розслідування якого здійснювалося детективами Національного антикорупційного бюро України.

Захист ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000377 від 11.06.2020 здійснює адвокат ОСОБА_17 , який листом від 20.05.2023 повідомив, що кримінальне провадження № 0000377 від 11.06.2020 було закрите постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 29.12.2022 на підставі п. 2 та 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме: у зв`язку з не встановленням достатніх даних для доведення винуватості особи у суді та вичерпанням можливостей їх отримати, та за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, просили відмовити, зазначивши, що слідчим Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2017 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, 4. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, 4. 2 ст. 376-1 КК України (вказане кримінальне провадження виділено з матеріалів досудового розслідування № 0002990).

Так, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, 4. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України. У зв?язку із тим, що місце перебування підозрюваного не встановлено його оголошено у розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 з метою легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, у тому числі в результаті вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, залучив ненаближених осіб, у тому числі ОСОБА_6 , на яких здійснювалось оформлення майна, придбаного за такі кошти.

Відповідно висновку аналітичного дослідження від 08.07.2019: отриманий ОСОБА_6 дохід за період з 1 кварталу 1998 року по 1 квартал 2018 року складає 431 148,95 грн., з яких 67 836,52 грн. - утриманий податок з доходів фізичних осіб, зокрема, за період з 1 кварталу 1998 року по 3 квартал 2015 року складає 234 151,79 грн., з яких 33 246,31 грн.; утриманий податок з доходів фізичних осіб; витрати ОСОБА_6 на придбання нерухомого майна (майнових прав на об?єкти інвестування), обраховані з наданих документів складають 2 141 424,86 грн. та здійснені, скоріше за все, у 1-3 кварталах 2015 року; різниця між отриманими доходами та витратами ОСОБА_6 на придбання рухомого і нерухомого майна (майнових прав на об?єкти інвестування) складає 1 907 273,07 грн., тобто витрати значно вищі в порівнянні з сумами офіційно отриманих доходів.

21.08.2019 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва в справі № 757/44498/19-к) на зазначене нерухоме майно, яке належить на праві власності фізичним та юридичним особам, накладено арешт із забороною розпорядження (у тому числі відчуження), а саме на майно, у тому числі, що належить: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 : АДРЕСА_7 ); АДРЕСА_8 ); АДРЕСА_6 , гараж НОМЕР_2 ); АДРЕСА_9 (76,5 м2).

Разом з тим, відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2015 продавець ( ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) передає у власність покупцю ( ОСОБА_6 , від імені якої діє ОСОБА_17 ) вказану квартиру.

У той же час ОСОБА_17 є адвокатом ОСОБА_8 .

Також в запереченнях зазначено, що ОСОБА_13 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) придбав квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_16 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) згідно договору купівлі-продажу квартири від 06.10.2014.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_16 є близькою подругою жінки ОСОБА_8 - ОСОБА_18 .

У той же час ОСОБА_16 є рідною сестрою підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000394 ОСОБА_9 .

У свою чергу зазначені обставини підтверджують фіктивне оформлення майна ОСОБА_8 , яке було придбано за грошові кошти, отриманні злочинним шляхом на наближених осіб, у тому числі ОСОБА_6 .

Таким чином в ході досудового розслідування встановлюються обставини легалізації ОСОБА_8 грошових коштів, отриманих злочинним шляхом в результатів вчинення злочинів, у тому числі передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, шляхом придбання нерухомості на наближених осіб, у тому числі ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення слідчого та прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2017 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч.2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2019 у справі № 757/44498/19-к частково задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ряду юридичних та фізичних осіб, у т.ч., квартиру АДРЕСА_1 (площею 76,5 кв.м.), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

У ході розгляду справи № 757/8898/21-к про передачу арештованого майна у кримінальному провадженні в управління АРМА було з`ясовано, що 11.06.2020 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, на підставі ст. 217 КПК України, виділені в окреме провадження № 0000377 від 11.06.2020, досудове розслідування якого здійснювалося детективами Національного антикорупційного бюро України.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому, частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства. Тобто, у даному випадку, прокурором порушено права осіб на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

В кримінальному провадженні підозра ОСОБА_6 не пред`являлась.

Разом з цим, в постанові прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої актикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_19 про закриття кримінального провадження № 0000377 від 11.06.2020 встановлено, що надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 у вигляд права власності на квартиру АДРЕСА_1 , повністю виключає таку можливість.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту вказаної квартири спростовується, а також ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним їй майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/44498/19-к від 21.08.2019 у кримінальному провадженні 0000394 від 14.02.2017 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/44498/19-к від 21.08.2019 у кримінальному провадженні 0000394 від 14.02.2017, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 (76,50 м2), яка належить на праві власності ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової корти платника податків НОМЕР_1 ).

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1