У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

підозрюваної - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у режимі відеоконференції з адвокатом ОСОБА_4 заяви підозрюваної ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 перебувають матеріали клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області про відсторонення від посади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023.

У ході розгляду поданого клопотання захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду клопотання про відсторонення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від займаної посади.

Перша заява захисника обґрунтована наявністю порушень під час автоматизованого розподілу справи, у зв`язку з чим ОСОБА_5 не є уповноваженим слідчим суддею, який вправі вирішувати клопотання про відсторонення ОСОБА_3 від посади голови Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Друга заява захисника обґрунтована тим, що він звертався до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Закарпатської обласної прокуратури з приводу незаконного застосування слідчим суддею ОСОБА_5 щодо підозрюваної ОСОБА_3 приводу в судове засідання. У зв`язку з цим, на переконання захисника, суддя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не перебувають у кримінально-процесуальних правовідносинах.

Крім того, на переконання захисника, слідчий суддя ОСОБА_5 порушив право ОСОБА_3 на захист, так як не надав захиснику можливості з`ясувати з підзахисною обставини наданих прокурором документів.

Також до суду надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від самої підозрюваної ОСОБА_3 , яка мотивована тим, що слідчий суддя ОСОБА_5 перебуває у тісних зв`язках із депутатами Оноківської сільської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які погрожували підозрюваній звільненням.

У судовому засіданні підозрювана подану нею заяву підтримала та просила її задовольнити.

Захисник у судовому засіданні подані ним заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали поданих заяв підозрюваної та її захисника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Перелік підстав для відводу, наведений у ст.ст. 75-79 КПК України, є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом.

Отже, однією із підстав відводу слідчого судді є порушення порядку його визначення під час автоматизованого розподілу клопотань.

Підпунктом 2.3.4. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 25 від 02.04.2015 (далі - Положення № 25), встановлено, що автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами: із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу; для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження; із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Відповідно до пункту 2.3.45 пункту 2.3. Положення № 25, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Таким чином, за загальним правилом клопотання по одному кримінальному провадженню розглядаються раніше визначеним слідчим суддею, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

У зв`язку з цим, слід звернути увагу на Засади використання автоматизованої системи документообігу Ужгородського міськрайонного суду, затверджені рішенням зборів суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2015 (зі змінами) (далі - Засади), які встановлюють спеціальні правила, зокрема, для автоматизованого розподілу клопотань.

Так, пунктом 3.11 розділу 3 Засад передбачено, що розподіл клопотань органів досудового слідства поміж слідчими суддями припиняється за три робочі дні до початку перебування слідчого судді у відрядженні, відпустці, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Клопотання та скарги, що надійшли в порядку КПК України, в межах одного кримінального провадження, підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які є черговими слідчими суддями згідно з графіком. У разі, якщо черговим, згідно з графіком, є слідчий суддя, у провадженні якого вже перебуває клопотання чи скарга, подана в порядку КПК України в межах одного кримінального провадження, таке клопотання і така скарга передаються зазначеному судді (пункт 3.24 Засад).

Системний аналіз викладеного правового регулювання дозволяє стверджувати про те, що клопотання, подані органами досудового розслідування в одному кримінальному провадженні, передаються раніше визначеному слідчому судді. Між тим, якщо автоматизований розподіл клопотань відносно раніше визначеного слідчого судді не проводиться, тоді відповідне клопотання передається тому слідчому судді, у провадженні якого вже перебувало клопотання в цьому кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що слідчий суддя ОСОБА_8 участі в розподілі клопотань не брав у зв`язку з перебуванням у відпустці, слідчим суддею був визначений ОСОБА_5 , позаяк ним як слідчим суддею раніше розглядалось клопотання сторони обвинувачення, подане в межах кримінального провадження № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023.

Таким чином, суд констатує відсутність порушень порядку визначення слідчого судді, а тому заява захисника про відвід з цієї підстави задоволенню не підлягає.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість слідчого судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його небезсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Судом з`ясовано, що підозрювана ОСОБА_3 у поданій заяві про відвід покликається на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 перебуває у тісних зв`язках із депутатами Оноківської сільської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які погрожували підозрюваній звільненням.

Утім, жодних доказів на підтвердження зазначених обставин підозрювана не надала.

Таким чином, суд констатує про необґрунтованість заяви, поданої підозрюваною, а тому відповідну заяву слід залишити без задоволення.

Також суд критично оцінює заяву захисника про відвід слідчого судді з тих підстав, що захисник, вважаючи застосування приводу до його підзахисної незаконним, звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Закарпатської обласної прокуратури.

Суд вважає, що сам по собі факт звернення захисника із заявами (повідомленнями) про вчинення кримінального правопорушення та подальше внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може бути підставою для відведення слідчого судді від участі у кримінальному провадженні з огляду на імперативність приписів ст. 214 КПК України та відсутність результатів досудового розслідування.

Таким чином, наведені адвокатом ОСОБА_4 факти, що на його думку є підставами для відводу слідчого судді, мають виключно суб`єктивний, а не об`єктивний характер, та жодним чином не вказують на упередженість слідчого судді, та відповідно до вимог КПК України не є підставами для відводу останнього.

Покликання захисника на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 порушив право ОСОБА_3 на захист, так як не надав захиснику можливості з`ясувати з підзахисною обставини наданих прокурором документів є голослівним та жодним чином не підтверджується.

Таким чином, жодних доказів щодо можливої упередженості слідчого судді ОСОБА_5 судом не встановлено, у зв`язку з чим заяви підозрюваної та її захисника про відвід слідчого судді задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні заяв адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 30 хв. 25 червня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1