Справа №521/2559/24
Провадження 1-кп/521/1317/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000968 від 12.07.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєроморськ, Мурманської області РФ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, у цивільному шлюбі, без інвалідності, офіційно працевлаштованого охоронцем ТОВ «КОПІЙКА-Центр», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

26.04.2021 року, ОСОБА_4 перебуваючи в місті Одесі, використовуючи власний мобільний телефон з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , за допомогою сторінки користувача з ідентифікатором користувача « ОСОБА_6 » соціальної мережі «Facebook», усвідомлюючи, що соціальна мережа відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі громадянами України, діючи умисно, з метою доведення до широкого кола осіб, популяризації комуністичної ідеології, розмістив на вказаній сторінці користувача соціальної мережі «Facebook», тобто, здійснив поширення публікації (зображення) текстом «пока мы помним - они живы!» «9 мая», яка містить зображення символіки комуністичного тоталітарного режиму, а саме: серп, молот в лівому нижньому куті зображення.

Зміст даної публікації, був доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Facebook», які відвідували електронну сторінку «Facebook».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 436-1 КК України, визнав повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорював та надав показання, які аналогічні обставинам правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті, а саме те, що він в квітні 2021 року за допомогою свого мобільного телефона на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook» опублікував світлину із зображення символіки комуністичного тоталітарного режиму, а саме серп та молот, розуміючи що соціальна мережа відвідується великим колом осіб. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують його особу та документів, що стосуються вирішення питання заходів забезпечення кримінального провадження, долі речових доказів та процесуальних витрат у даному провадженні, та відповідно до вимог статті 349 КПК України, просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються вирішення питання заходів забезпечення кримінального провадження, долі речових доказів та процесуальних витрат у даному провадженні.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений під час допит підтвердив, що саме він вчинив кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставинах. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 436-1 КК України як поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; особу ОСОБА_4 , його вік (50 років), перебуває у цивільному шлюбі; стан здоров`я (без інвалідності), те, що особа осудна, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, ОСОБА_4 працездатний та працює, має позитивну характеристику за місцем працевлаштування; вперше притягується до кримінальної відповідальності; беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та не заперечує його вчинення; наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та позицію прокурора в судових дебатах, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 436-1 КК України, а саме у виді позбавлення волі з подальшим звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_4 у сумі 5974 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2023 року - скасувати.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України та п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, за допомогою якого було вчинено злочин, а саме: мобільного телефону марки «Samsung», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , у прозорому чохлі, з номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Початок строку відбування покарання з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2023 року - скасувати.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ, визнаний постановами слідчої від 12.07.2023 року, 18.07.2023 року та 23.01.2024 року (який зберігається в камері схову Відділу поліції №1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007933), а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , у прозорому чохлі, з номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 5974 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1