Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-в/490/84/2024 У Х В А Л А
21 травня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрезден, Німеччина, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, із вищою освітою, зареєстровано та фактичної проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.02.2024р. за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту, із призначенням на підставі ст.ст. 71, 72 КК України остаточного покарання у виді 1 місяця 23 днів арешту,
про заміну невідбутої частини покарання у вигляді арешту на інший вид покарання,
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали подання заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 про заміну засудженій ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у вигляді арешту на інший вид покарання відповідно до ЗУ "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" №3342-IX від 23 серпня 2023 року.
Прокурор вимоги подання підтримав, просив задовольнити.
Враховуючи наведене, суд приходить до наступних висновків.
Згідно вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.02.2024р. ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України їй призначено остаточне покарання у виді арешту строком 1 місяць 23 дні.
Вирок, згідно із розпорядженням про виконання судового рішення, набрав законної сили 01 березня 2024 року.

Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, який набрав законної сили 28 березня 2024 року, викладено ст. 60 КК України у новій редакції, якою визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, засуджений, який не є військовослужбовцем, дійсно не може на даний час відбувати покарання у виді арешту.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Пунктом 154 вказаного вище Закону внесено зміни до розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" КК України, який доповнено пунктом 23 такого змісту: з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу".

Отже, оскільки на даний час покарання у виді арешту, за яким відбуває покарання засуджений, відносно осіб, що не є військовослужбовцями, скасовано - слід замінити останньому невідбуту частину покарання у виді арешту іншим покаранням, відповідно до ст. 72 КК України.

Також, до Кримінального кодексу України внесено зміни до ст. 51 та визначено новий вид покарання у виді пробаційного нагляду, яке за положеннями ст. 59-1 полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених Законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та з покладенням обов`язків.

Положенням ст. 59-1 КК України в редакції від 28.03.2024 р. встановлено, що суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки перелік яких є вичерпним.

Згідно п. 2 "в" ч. 1 ст. 72 КК України в редакції від 28.03.2024 р. при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Оскільки Закон № 3342-ІХ від 23.08.2023р. поліпшує становище засудженої ОСОБА_5 , тому суд приходить до висновку, що останній слід замінити невідбуту частину покарання у вигляді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст. 72 КК України в редакції від 28.03.2024 р. виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

З огляду на те, що судом вирішується питання про заміну покарання, а не його призначення, суд не керується положеннями ч. 4 ст. 59-1 КК України, згідно якої пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Таким чином, виходячи з того, що згідно матеріалів подання засуджена ОСОБА_5 не почала відбувати призначене покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.02.2024р., отже вказане покарання у виді 1 місяця 23 днів арешту слід замінити з урахуванням ст. 72 КК України на 3 місяці 16 днів пробаційного нагляду.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 537 ч. 1 п. 14, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 про заміну засудженій ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у вигляді арешту на інший вид покарання - задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.02.2024р. за ч. 2 ст. 389 КК України, з урахуванням ст.ст. 71, 72 КК України у виді 1 місяця 23 днів арешту, на 3 місяці 16 днів пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1