Справа № 944/7667/23
Провадження №1-кп/944/755/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001241 від 21.11.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадів Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з незакінченою вищою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, термін дії якого продовжено Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 на 90 календарних днів з 05 год. 30 хв. 16.11.2023, так, 18.11.2023 приблизно о 12 год. 30 хв. перебуваючи в приміщенні ТОВ "АТБ-маркет", що в АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а також відсутністю охоронців, таємно викрав зі столу, який знаходиться в кутку споживача гаманець чорного кольору марки «Patagonia» вартістю 500 гривень, в якому знаходились флеш накопичувач USB марки «Арасег» вартістю 150 гривень та грошові кошти в сумі 850 гривень, які належали ОСОБА_5 , після чого залишив місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши вищенаведеними діями потерпілому матеріальної шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності.

Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Як встановлено у судовому засіданні, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю.

Кваліфіковані його дії правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, суворо дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини інкримінованого кримінального правопорушення, його наслідки, матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до вимог ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення ОСОБА_4 покарання, в межах санкціїч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який щиро покаявся в скоєному, що свідчить про надання обвинуваченим критичної оцінки своїм діям, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та на переконання суду відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог передбачених ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку 01 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази у справі, а саме:

грошові кошти номіналом 200 гривень серії ЗД8807992, грошові кошти номіналом 200 гривень серії УИ0020319, грошові кошти номіналом 200 гривень серії ГЖ7569919, грошові кошти номіналом 100 гривень серії УЛ6679489, грошові кошти номіналом 50 гривень серії АУ9024122; флеш накопичувач USB марки «Арасег» з об`ємом вбудованої пам`яті 32Gb, які передано на зберігання власнику ОСОБА_5 - залишити у володінні останнього;

куртку чорного кольору, джинси сірого кольору, та кросівки чорного кольору з фрагментами оранжевого кольору, які передано на зберігання власнику - ОСОБА_4 - залишити у володінні останнього;

оптичний носій інформації типу DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження0001241 від 21.11.2023

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1