справа № 439/145/24
провадження № 1-кп/439/73/24
УХВАЛА

14 березня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Броди клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000044 від 13.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КПК України, суд,-

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта, у березні 2016 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво прибудови до належної на той час йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності Бродівської об`єднаної територіальної громади.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, у період з квітня по жовтень 2016 року, ОСОБА_4 , у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України; ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 5 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затверджених постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, та їх державної реєстрації, а також без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно здійснив будівництво будівлі у вигляді нежитлової прибудови до належної (на час будівництва прибудови) йому квартири за адресою: АДРЕСА_1 , площею 47,22 м.кв., на самовільно зайнятій ним земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності територіальної громади Бродівської міської ради Львівської області, розташованої на прибудинковій території багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 197-1 КК України, як вчинення самовільного будівництва будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці.

14.03.2024 в підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинений ним кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 197-1 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та про закриття у зв`язку з цим кримінального провадження за ч. 3 ст. 197-1 КК України; при цьому зазначив, що йому зрозумілі роз`яснені судом суть і наслідки такого звільнення від відповідальності, а саме: що звільнення від кримінальної відповідальності не свідчить про його виправдання або визнання невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, що вказана обставина закриття провадження є нереабілітуючою і не звільняє його від цивільно-правових наслідків вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 197-1 КК України, вказавши, що законних підстав для відмови у задоволенні клопотання немає, враховуючи, що з події минуло більше п`яти років.

Разом з тим, обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення за ч. 3 ст. 197-1 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Крім того, обвинуваченому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав, що звільнення від кримінальної відповідальності не свідчить про його виправдання або визнання невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд, оголосивши та вислухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, дійшов до наступного висновку.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 13 вересня 2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, вчинене діяння, яке інкримінується обвинуваченому, мало місце в березні 2016 року та перебіг строків давності від вказаного періоду, не зупинявся та не переривався.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках встановлених підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. З системного аналізу норм КК України та КПК України, слідує, що така згода обвинуваченого, та сплив, встановлених ст. 49 КК України строків, є безумовною підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, що перешкоджає подальшому здійсненню будь-яких процесуальних дій в цьому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, а який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З огляду на положення ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України є нетяжким злочином. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Наведене свідчить про те, що з моменту вчинення протиправних дій обвинуваченим минуло більше ніж 5 років.

На час розгляду клопотання, судом не встановлено та сторонами провадження не надано даних про вчинення обвинуваченим нових злочинів, а так само і відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень, наполягав на закритті провадження, відповідно до ст. 49 КК України.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 п. 3 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Керуючись ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України, ст. ст. 284, 288, 314, 376, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000044 від 13.09.2023 року,- задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження ЄРДР за № 0000044 від 13.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівського районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1