Справа № 308/7507/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

перекладача - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судуових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000195, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Катеринівка Великобурлукського району Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, із середньою освітою, заміжньої, має на утриманні семеро дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Восьмого березня 2024 року о 05 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України пасажирського напрямку «Чоп (Дружба)» 94 прикордонного загону, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що головний сержант ОСОБА_7 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « Чоп » (Тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України та перебуває у прикордонному наряді «Перевірка документів-вибуття», а також у силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють громадянам України виїзд за межі України, з метою нездійснення головним сержантом ОСОБА_7 додаткової перевірки наданих нею ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_8 документів та пришвидшення здійснення прикордонного оформлення, тобто за сприяння з боку головного сержанта ОСОБА_7 у безперешкодному перетині ОСОБА_8 (чоловіком ОСОБА_5 ) державного кордону України, надала останній ( ОСОБА_7 ) неправомірну вигоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, які поклала до свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером НОМЕР_2 від 13.04.2022, який у подальшому надала у руки ОСОБА_7 .

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

У ході досудового розслідування ОСОБА_5 повністю визнала свою вину та активно сприяла розкриттю злочину, у зв`язку з чим 25 квітня 2024 року прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 уклали угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яку разом з обвинувальним актом подано до суду для розгляду у встановленому законом порядку.

Згідно з угодою, підозрювана ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 кримінального покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України. дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості

та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Захисниця обвинуваченої просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому зазначила, що при укладенні угоди між обвинуваченою та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, вказала, що час, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаялася. Зазначила, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Додатково просила розстрочити сплату штрафу, так як ніде не працює та має на утриманні семеро дітей.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369, а саме, надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обвинувачена ОСОБА_5 попереджена про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, узгоджена міра покарання визначена в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 369, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої міри покарання.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року, на підставі чого, враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , яка не працює та має на утриманні семеро дітей, суд прийшов до висновку за можливе розстрочити виплату призначеного обвинуваченій штрафу на 10 (десять) місяців рівними платежами щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили, що, на думку суду, відповідатиме як основним засадам призначення покарання, так і сприятиме досягненню мети покарання, яка закріплена у ст. 50 КК України..

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна належить скасувати.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2024 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000195, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

2. ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.), розстрочивши сплату штрафу на 10 (десять) місяців рівними платежами по 1 700 грн (одна тисяча сімсот грн 00 коп.) щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили.

3. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.04.2024 (справа № 308/6797/24) скасувати.

4. Речові докази: грошові кошти у сумі 2000,00 грн (дві тисячі грн 00 коп.), а саме 4 (чотири) купюри номіналом 500 (п`ятсот) грн кожна (за серійними номерами ПН5936751, ФЖ 3628393, ВВ4847007, СЗ3870816), які передані на зберігання до АТ КБ "Приватбанк", згідно з листом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 08.03.2023 за № 106/25/1-2024 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1