УХВАЛА

Справа № 569/12330/24

1-кп/569/1747/24

10 липня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000589 від 04 березня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не одруженого, уродженця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючогоза адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, розвідника-сапера третього розвідувального відділення другого розвідувального взводу другої розвідувальної роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "старший солдат", у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 , суд

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2024 №4-РС, старшого солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду розвідника-сапера третього розвідувального відділення другого розвідувального взводу другої розвідувальної роти, військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язана свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до підпункту б) пункту 2.3, пунктів п. 10.2 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил дорожнього руху), зокрема,

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

10. Початок руху та зміна його напрямку

п. 10.2. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Однак, старший солдат ОСОБА_3 у порушення вищезазначених нормативно-правових актів вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Встановлено, що старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 03 березня 2024 року, близько 15 години 55 хвилин, у світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки " Volkswagen ", моделі " Passat ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території на вул. Соборна, перед проїзною частиною не дав дорогу та допустив зіткнення з мотоциклом Hyosung GT 250R, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по вул. Соборна (яка є головною дорогою), зі сторони вул. Магеля в напрямку вул. Млинівська, та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини лівого стегна, забійних рваних ран обох колінних ділянок, осаднення нижньої щелепи зліва, осаднення лівого плечового суглобу, лівої надключичної ділянки, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_3 , пункту 10.2 Правил дорожнього руху України який передбачає, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Вказані дії, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся, вказав що шкоду завдану потерпілому ОСОБА_5 відшкодував в повному обсязі, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти закрити кримінального провадження на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням вказав, що претензій немає, шкода відшкодована.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти закриття провадження по справі, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про можливість задоволення клопотання виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів. Шкода завдана потерпілому відшкодована, у вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.

За таких обставин суд вважає, що є достатні підстави для закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку з`явлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.

На підставі викладеного та керуючись ст.44, 46 КК України, ст.ст. 126, 284,285,286,288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000589 від 04 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази: автомобіль марки " Volkswagen ", моделі " Passat ", реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_3 , мотоцикл Hyosung GT 250R, реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 17038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 80 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 березня 2024 року у справі №569/4454/24 (1кс/569/1758/24).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6