№ провадження 1-кп/646/437/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000038 від 01.11.2023 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зимна Вода,

Пустомитівського району, Львівської області, громадянина України, має середню

спеціальну освіту, не одруженого, є військовослужбовцем на посаді старшого

оператора розвідувального взводу, ВОС- 106847А у військовому званні

«старший солдат», учасник бойових дій, судимості не має, зареєстрований

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 приблизно у жовтні 2023 року, точну дату встановити не виявилось можливим, виконуючи службове завдання у складі військової частини НОМЕР_1 на території Харківської області, знайшов чотири корпуси ручних осколкових гранат типу Ф-1 із трьома запалами типу УЗРГМ, які у подальшому останній став носити та зберігати при собі для самозахисту. 01.11.2023 у ранкову годину, точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 виїхав на автомобілі з місця розташування військової частини НОМЕР_1 , через смт Борова, Ізюмського району, Харківської області до міста Харків, прямуючи у подальшому у відпустку до АДРЕСА_1 . Таким чином, останній без передбаченого законом дозволу, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядам несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, привласнив знайдені в зоні бойових дій чотири ручні осколкові гранати типу Ф-1 із трьома запалами типу УЗРГМ, які зберігав у рюкзаку, що був при ньому того дня. Цього ж дня, о 10 год. 40 хв. ОСОБА_4 приїхав до м. Харкова, зайшов до станції метро «Проспект Гагаріна» КП «Харківський метрополітен», яка розташована за адресою: м. Харків вул. Вернадського. 3-М, де у цей же час останній був зупинений працівником поліції у вестибюлі станції «Проспект Гагаріна». В ході огляду місця події у період часу з 11 год. 31 хв. по 12 год. 17 хв. у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено чотири корпуси ручних осколкових гранат типу Ф1, три запали до ручних осколкових гранат типу УЗРГМ, які згідно висновку експерта є чотирма корпусами ручних осколкових гранат Ф-1, трьома підривачами типу УЗРГМ до ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, І`Г-42. Корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відносяться, є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини. Підривачі типу УЗРГМ вибуховими пристроями, до категорії бойових припасів не відносяться. При штатному з`єднанні корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 та підривача типу УЗРГМ конструкція буде утворювати ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення - бойових припасів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно в листопаді 2023 р. перебуваючи на бойовому завданні, знайшов бойові припаси, які поклав до своєї сумки. Повернувшись з бойової позиції, будучи втомленим, забув про бойові припаси, допустив халатність і повіз з собою у сумці. Під час його перебування на одній зі станцій метро в м. Харкові працівниками поліції були виявлені та вилучені зазначені боєприпаси. У скоєному щиро кається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 належить до тяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем, учасник бойових дій, не одружений, судимості не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем служби та місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в межах санкції статті, при цьому виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 6815,52 гривень.

Скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 р. про накладення арешту на речові докази - чотири корпуси ручних осколкових гранат типу Ф-1, три підривача до ручних осколкових гранат.Речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1