Справа № 192/1097/24
Провадження № 1-в/192/98/24
Ухвала

Іменем України

11 липня 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання,

початок строку відбування покарання: 07.10.2020,

кінець строку відбування покарання: 07.10.2024,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить розглянути можливість застосування до нього ст. 81 КК України, умовно-дострокового звільнення. Посилається на те, що за час відбування покарання має три заохочення, стягнень не має, працює на ССЦ-3, підтримує соціальні зв`язки з рідними, ходить до церкви та бібліотеки, бере участь у самодіяльності, має намір після звільнення вступити до лав ЗСУ.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, вважає, що заробив умовно-дострокове звільнення.

Захисник клопотання засудженого підтримав, окрім того, посилався на те, що засуджений розкаявся у вчиненні злочину, довів своє виправлення та заслуговує на заохочення у виді умовно-дострокового звільнення.

Представник виправної установи вважав, що до засудженого не доцільно застосовувати умовно-дострокове звільнення, вказував, що заохочення мають не систематичний характер.

Прокурор також проти задоволення клопотання заперечував, на його думку, засуджений не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника установи виконання покарань та прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбування покарання: 07.10.2020, кінець строку відбування покарання: 07.10.2024.

25 березня 2021 року ОСОБА_3 був засуджений Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На час звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Суд зазначає, що за правилами, встановленими п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом зокрема за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Так, відповідно до характеристики, наданої засудженому ОСОБА_3 . Державою установою «Солонянська виправна колонія (№ 21)» у травні 2024 року, в установах виконання покарань за останньою судимістю він знаходиться з 09 жовтня 2020 року.

За період перебування у ДУ «Київський слідчий ізолятор» порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 21 квітня 2022 року, працевлаштований на підприємстві установи за власним бажанням до цеху ССЦ-3 різноробочим з липня 2022 року. За час відбування покарання характеризується задовільно.

ОСОБА_3 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, підтримує зв`язок з рідними, збитків не має, на профілактичному обліку не перебуває.

Разом з тим, засуджений не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується, не здійснює за предметами вжитку належного догляду та не завжди використовує їх тільки за призначенням.

Засуджений не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

22.06.2023 комісією установи відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

За час відбування покарання стягнення до засудженого не застосовувались, однак за тривалий період відбування покарання до засудженого було застосовано лише чотири заохочення.

Окрім того, згідно з витягом із щоденника індивідуальної роботи із засудженим додержання ним правил поведінки, встановлених КВК та ПВР колонії, дотримання правил трудового розпорядку, дотримання вимог безпеки праці за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2022 року, І, ІІ, ІІІ квартали 2023 року оцінено як «задовільно», і тільки І та ІІ квартали 2024 року оцінено «добре».

Суд враховує характеристику засудженого, обставини, на які посилається він та його захисник, в тому числі, що засуджений працює, має декілька заохочень та не має стягнень.

Суд також звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Суд вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце. Однак за вказаних обставин суд не може зробити висновок, що такі зміни є сталі та незворотні та що засуджений виправився.

Суд зазначає, що саме по собі відбуття 2/3 строку покарання засудженим, без врахування його поведінки та ставлення до праці за весь період відбування покарання, не є достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою, а тому у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1