Справа № 456/3169/24
Провадження № 1-кс/456/685/2024
УХВАЛА

слідчого судді

21 червня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

Скаржник подав до суду скаргу в якій просить зобов`язати слідчого та прокурора Стрийської окружної прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР за його письмовою заявою від 12.06.2024, виконати вимоги статті 214 КПК України, про злочин, який вчинений у змові групою уповноваженими/ фізичними та юридичними особами, а саме: лейтенанта поліції ОСОБА_4 СВ ВП № 3 Стрийський РУП, заступника начальника ОСОБА_5 СВ ВП № 3 Стрийський РУП, прокурора Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 стосовно зловживання владою та службовим становищем, а саме відкрили і зразу закрили кримінальне провадження № 0000139 від 22.05.2024 року без жодних проведених слідчих дій і допитів його, жодного допиту свідків і самих злочинців, не вручення йому витягу з ЄРДР та не вручено йому постанову про закриття кримінального провадження, що мають ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 364, 365, 366, 367, 396 КК України. Також просить зобов`язати уповноважених/посадових осіб слідчого, прокурора Стрийської окружної прокуратури відповідно до вимог ст. 60 КПК України видати йомй журналісту ОСОБА_7 відповідний витяг з ЄРДР за його письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024 року.

В обґрунтування скарги покликається на те, що він за допомогою електронної пошти подав письмову заяву від 12.06.2024 до Стрийської окружної прокуратури виключно у порядку статті 214 КПК України. Всі обставини по факту скоєного кримінального злочину, ним детально були викладені у вказаній заяві.

12.06.2024 року ані 13.06.2024 року він жодного повідомлення та телефонного дзвінка від слідчого прокурора Стрийської окружної прокуратури, шодо розгляду його письмової заяви не отримав, прокурор не виконав вимоги статті 214 Кримінального процесуального кодексу України - не вніс відповідні відомості до ЄРДР, впродовж 24-х годин та заява розглядається відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Слідчій, прокурор ні 12.06.2024, ні 13.06.2024 не вчинив жодної дії, передбаченої Інструкцією про єдиний облік злочинів: ним не було винесено постанову про порушення кримінальної справи, ним не було заповнено статистичну картку форми 1 (на виявлений злочин), цю статистичну картку разом із матеріалами справи впродовж доби слідчий не надав на підпис прокурору, злочин не був зареєстрований в єдиному журналі обліку злочинів, кримінальних справ і осіб, які вчинили злочин, не було присвоєно номеру кримінальної справи, тощо. Отже, станом на момент подання даної скарги до суду, його письмова заява від 12.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесена та розглядається згідно ЗУ «Про звернення громадян».

Підставою для невиконання вимог ст. 214 КПК України та Інструкції про єдиний облік злочинів посадові особи СВ Стрийського РУП визначили наступне:

«Зазначені положення законодавства свідчать про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які зави чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення, реальність конкретного кримінального правопорушення. Якщо такі дані у заявах чи повідомленнях відсутні, то вони не можуть вважатись такими, що мають бути внесені до ЄРДР».

Тобто, прокурор розтлумачив на свій лад Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17, в якому вказано:

«КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому посилатися на цьому етапі на положення ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

На окрему увагу заслуговує питання застосування до відповідних правовідносин Закону України "Про звернення громадян". Варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.

В практиці Європейського суду акцентовано увагу на тому, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах "Ніконенко проти України" від 14.11.2013 року, п.44, "Мута проти України" від 31.07.2012 року, п. 61, "Карабет та інші проти України" від 17.01.2013 року).

Щодо шаблону відмови «немає ознак складу кримінального правопорушення» - закон не вказує, що наявність «складу злочину» є обов`язковою умовою при внесення відомостей до ЄРДР. Щоб внести відомості до ЄРДР достатньо, щоб заява містила «ознаки злочину» (а не «склад злочину» який вимагають слідчі, оскільки на даному етапі мова йде не про вручення підозри чи обвинувального акту). Подана скаржником заява від 12.04.2023 про вчинення кримінального правопорушення, є обґрунтованою і відповідає фактичним обставинам справи. Згідно статті 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки заяви особи про наявність ознак злочину, а полягає лише у механічному внесенні цієї заяви до ЄРДР.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, скаргу просить задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання покликається на те, що заявник у своїй скарзі оскаржує дії працівників ВП №3 Стрийського РУП та Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури, які за підсудністю повинен розглядати Сколівський районний суд. Тому в даному випадку порушено підсудніть і скарга повинна розглядатись Сколівським районним судом. Щодо суті самої скарги, то заява ОСОБА_3 за своїм змістом не містить даних, які вказують на ознаки складів вищезазначених злочинів, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зокрема, в провадженні СВ ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження №0000139 від 22.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України. За результатами досудового розслідування 31.05.2024 слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до вимог частини 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши наведені у скарзі аргументи та долучені матеріали, суд доходить такого висновку.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Відповідно до вимог статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вілповідно ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно частини 1 ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до частини 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298, передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані норми вказують на те, що до ЄРДР вноситься не будь-яке повідомлення чи заява, а заява чи повідомлення, яка містить короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння (дія або бездіяльність) вчиненого суб`єктом злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає то вони не можуть вважатися такими, які відповідають вимогам ст. 214 КПК України і які повинні бути внесені до ЄРДР.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Таким чином, не всі повідомлення з якими звертаються особи до органів досудового розслідування підлягають реєстрації за правилами встановленими ст. 214 КПК України, а тільки ті, які містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, або містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність в сенсі кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі - надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР: наявність в заяві інформації, яка свідчить про ознаки кримінального правопорушення; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Відповідно до статті 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що 12.06.2024 ОСОБА_3 подав в різні інстанції заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 366, 367, 396 КК України (а.с.10-16).

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 покликається на те, що лейтенант поліції ОСОБА_4 СВ ВП № 3 Стрийського РУП, заступник начальника ОСОБА_5 СВ ВП № 3 Стрийського РУП, прокурор Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 , зловживаючи владою та службовим становищем, відкрили і зразу закрили кримінальне провадження № 0000139 від 22.05.2024 року без жодних проведених слідчих дій і допитів його, жодного допиту свідків і самих злочинців, не вручили йому витяг з ЄРДР та не вручили йому постанову про закриття кримінального провадження, що має ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 364, 365, 366, 367, 396 КК України.

Проаналізувавши подану заяву про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024 встановлено, що ОСОБА_3 скерував таку, як першому адресату, в ТУ ДБР у м.Львів та у інші державні органи: Державне бюро розслідувань (м.Київ), Львівська обласна прокуратура, Офіс Генерального прокурора, Стрийська окружна прокуратура.

Відповідно пункту 1 частини 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно частини 4 ст.216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень , вчинених зокрема працівником правоохоронного органу, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

На підставі викладеного судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся із заявою від 12.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення працівниками правоохоронних органів до ТУ ДБР у м.Львів, однак будь-якої відповіді на свою заявою з вказаного органу досудового розслідування суду не надав. В скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати прокурора Стрийської окружної прокуратури внесни відомості до ЄРДР за цією ж заявою від 12.06.2024.

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядок повторного внесення слідчим, прокурором чи дізнавачем за тією ж самою заявою і по тих самих обставинах відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення або зміни формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином скаржник звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції та прокуратури до ТУ ДБР у м.Львів. Крім цього скерував копії заяв про вчинення кримінального правопорушення до інших органів державної влади в тому числі до Стрийської окружної прокуратури.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстави для задоволення скарги, оскільки скаржник не надав суду достатніх доказів того, яке рішення прийнято ТУ ДБР у м.Львів за його заявою, а повторне внесення відомостей до ЄРДР суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

Керуючись статями 214, 216, 303-307, 372 КПК України,

постановив:

Відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1