У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 18.04.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000085 від 18.04.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про скасування арешту майна, яке мотивує тим, що 22.04.2022 року слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області було проведено огляд місця події на відрізку дороги Е573, біля будівлі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », неподалік КПП Чоп (Тиса) - Загонь, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «BMW 520D», синього кольору, д.н.3. НОМЕР_1 . Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.06.2022 року по справі N?308/7455/22, накладено арешт на автомобіль марки «BMW 530D», синього кольору, д.н.3. НОМЕР_2 до відповіді N?31/7-1570 від 25.08.2022 року начальника РСЦ ГСЦ МВС в Закарпатській області за ОСОБА_4 , зареєстровано транспортний засіб BMW 530D, 2000 року випуску, VIN N? НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 . Вилучений автомобіль, являється єдиним джерелом пересування ОСОБА_4 , а зв`язку з його вилученням та накладенням арешту, останній не може пересуватись в населеному пункті по місцю проживання. Хронічне захворювання та важка хвороба перешкоджають належним чином ОСОБА_4 себе утримувати, а саме відвідувати лікарів, здійснювати купівлю продуктів харчування, ліків, оскільки як магазин, так і аптека розташовані на значній відстані від місця проживання, що унеможливлює останньому пішки подолати вказаний відрізок шляху, без транспортного засобу. Відповідно до довідки N?103, якою засвідчується факт захворювання, якими ОСОБА_4 обмежений у пересуванні, а саме ожиріння 3 ступеня, стабільна стенокардія, ФК 2, кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба 2 ст., ст.2 ризик дуже високий, СН 2A. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 N?7043, він перебував на лікуванні з 28.06.2023 року по 05.07.2023 року, з діагнозом: ХС, кардіосклероз атеросклеротичний, аортосклероз, гіпертонічна хвороба II, ст3, ризик високий. СН ША із збереженою систолічною функцією ЛІ (ФВ 55%), ФК ІІІ. Ожиріння III ст. Остеохондроз, деформуючий спондильоз, грудного та поперекового відділів хребта. Протрузії міжхребцевих дисків з вторинною дорсалгією та м?язово конічним синдромом. Звертає увагу суду про відсутність достатніх підстав вважати, що вилучений транспортний засіб підлягатимуть конфіскації у разі призначенням покарання, оскільки суд в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, може його і не призначати, а тому обмежується розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для обвинуваченого. В той же час вказаний вище автомобіль вже на протязі тривалого часу (з моменту вилучення пройшло майже два роки), зберігається на штраф майданчику, де знаходиться на відкритому просторі, через що на нього впливають різні природні явища, які спричиняють пошкодження у вигляді корозійного стану, що завдає власнику значного збитку.

На підставі наведеного, просить скасувати в частині арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.06.2022 року по справі N?308/7455/22, а саме на автомобіль марки «BMW 530D», синього кольору, д.н.3. НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_4 або особі за довіреністю.

Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту майна в частині розпорядження вказаним майном, в іншій частині - не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання. Повідомив додатково, що транспортний засіб потрібен як спосіб пересування, зокрема, для відвезення дітей в школу.

Заслухавши думку учасників, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.06.2022 накладено арешт на автомобіль марки «BMW 530D», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_4 шляхом заборони користування та розпорядження.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Судом встановлено, що на даний час необхідність в арешті майна на транспортний засіб «BMW 530D», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , відпала, в частині користування таким транспортним засобом.

Виходячи із вищезазначеного, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 26, 174, 369 - 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 18.04.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.06.2022 по справі № 308/7455/22 на автомобіль марки «BMW 530D», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.04.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1