ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/1551/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/417/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 березня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 18 травня 2024 року, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_6 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Харкова, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді змінити та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме: з 21:00 по 07:00 годину.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що цілодобовий домашній арешт позбавляє його можливості забезпечувати належним чином його неповнолітню дитину, оскільки фактично позбавить його можливості працювати у будівельному магазині ФОП Бреславець за адресою: АДРЕСА_2 на посаді вантажника. Зазначив, що він раніше не судимий, має неповнолітню дитину на утриманні та міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання ; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого ; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також у вчиненні нетяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.

Крім того, відповідно до пред`явленої підозри, ОСОБА_6 підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, які пов`язані з непокорою законним вимогам працівників поліції та нанесення тілесних ушкоджень їм, а також з урахуванням фактичних обставин, а саме того, що ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень неодноразово намагався зникнути з місця вчинення злочину, а також його постзлочинну поведінку, яка виразилася у дрібному хуліганстві та розпиванні алкогольних напоїв у громадських місцях, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173, ст.178 КУпАП, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Посилання підозрюваного на те, що він одноособово здійснює догляд за неповнолітньою дитиною, у зв`язку із чим йому потрібно працювати, то вони є безпідставними, оскільки підозрюваним не надано жодних підтверджуючих це документів.

Надання підозрюваним довідки про те, що він офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_16 , також не приймаються до уваги, оскільки працевлаштувався лише 19 березня 2024 року, тобто після прийняття рішення слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: