Провадження 11-кп/824/3691/2024 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України до 08 червня 2024 року.

Дане рішення мотивовано тим, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні пособництва на користь російської федерації, висновок сторони про можливі зв`язки обвинуваченого з представниками Російської Федерації, які на теперішній час вчиняють особливо тяжкі злочини та військові операції на території України не може бути визнаний очевидно безпідставним в очах стороннього та незацікавленого спостерігача, а тому існують ризик того, що обвинувачений, розуміючи невідворотність покарання за діяння, у вчиненні якого є достатні підстави його обвинувачувати, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності шляхом переховування від суду, зокрема у Російській Федерації. Під час оцінки ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, місцевим судом взято до уваги, що, відповідно до формулювання обвинувачення, метою вчинення обвинуваченим протиправних дій було надання представникам Російської Федерації допомоги в збройному конфлікті та збройній агресії проти України, тому обвинувачений, розуміючи, що представники Російської Федерації можуть забезпечити його переховування на території Російської Федерації, буде вважати, що єдиним способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинення вказаних протиправних дій є доведення своїх злочинних намірів до кінця, продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, та вчинить інші протиправні дії, на користь іноземної держави Російської Федерації, яка вчиняє широкомасштабну збройну агресію проти України. Крім того, доводи захисників про наявність у нього постійного місця проживання та перебування в офіційному шлюбі не переважають можливих ризиків неправомірної поведінки обвинуваченого.

Не погодившись із постановленою ухвалою, захисник ОСОБА_9 подав на неї апеляційну скаргу, у якій вказав на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування скарги зазначив, що подальше тримання під вартою ОСОБА_10 без визначення розміру застави є невиправданим, оскільки обвинувальний акт скеровано до суду для розгляду по суті, а лише тяжкість вчиненого злочину не може бути єдиною та безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Звернув увагу, що ОСОБА_10 активно здійснював волонтерську діяльність, є співвласником ТОВ «ВАЛКИ-ХЛІБ», де позитивно характеризується, одружений, має двох дітей, які перебувають на його утриманні. Захисник вказав на те, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_10 свідчить про те, що він під час перебування на волі добросовісно виконував усі покладені на нього обов`язки. Звернув увагу, що суд не надав належної оцінки стану здоров`я обвинуваченого, який постійно погіршується, однак необхідне лікування та дослідження не були проведені в умовах ДУ «Київськи слідчий ізолятор». На думку захисник та з огляду на всі обставини, суд мав можливість застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який би цілком забезпечив його процесуальну поведінку. Просив ухвалу змінити та визначити розмір застави у встановленому КПК діапазоні від 30 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника ОСОБА_9 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а ухвалу без зміни;

вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги із долученими до неї матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчиненого злочину, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також інші обставини кримінального провадження. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 не містить доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченого від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченого із урахуванням тяжкості та обставин вчинення злочину. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду. Із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та обставин його вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачений тримається під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинуваченого від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення військового стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинуваченого від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422? КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 до 08 червня 2024 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________________ _________________________ ________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4