ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2652/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/137/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3,4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в рамках матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Тернопільської обласної прокуратури на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2024 року, клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Тернопільського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Тернопільської обласної прокуратури на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2024 року.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку цілодобового домашнього арешту, оскільки 02.04.2024 року спливає строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_8 та покладених на нього обов`язків, однак завершити розгляд вказаного провадження з об`єктивних причин є неможливим. При цьому вказує про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність яких була встановлена судом при застосування вказаного запобіжного заходу.

Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а 02 квітня 2024 року, спливає строк цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_8 , суд, діючи відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України, оскільки від прокурора надійшло клопотання про продовження строку цілодобового домашнього арешту, вирішує питання доцільності продовження цілодобового домашнього арешту обвинуваченого.

Заслухавши клопотання прокурора, який вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити термін домашнього арешту та покладених на нього обов`язків, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти продовження терміну домашнього арешту, вивчивши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Так, прокурор у своєму клопотанні вказує про продовження існування встановлених ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого в під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи прокурора щодо необхідності продовження обвинуваченому строку цілодобового домашнього арешту та покладених на нього обов`язків, колегія суддів вважає, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про продовження існування та не зменшення ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що є тяжким та особливо тяжкими злочинами, даних про особу обвинуваченого, а саме того, що ОСОБА_8 на утриманні дітей чи осіб похилого віку немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України щодо вагомості наявних доказів вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, даних про його особу, матеріального та сімейного стану, а також неможливості завершення розгляду вказаного провадження до спливу строку дії попереднього рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , слід продовжити щодо останнього строк цілодобового домашнього арешту та покладених на нього обов`язків, а більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення запобігання встановленим ризикам.

На думку апеляційного суду, наведені обставини в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого від суду, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, при встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що й ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

Колегія суддів також звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується (продовжується) з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

За наведених обставин, та враховуючи дані, що містяться у матеріалах провадження, суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк цілодобового домашнього арешту та покладених на нього обов`язків обвинуваченого ОСОБА_8 на 2 місяці із продовженням строку дії покладених на нього обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 183, 197, 331, 401 КПК України, -

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора про продовження строку цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово (за виключенням часу відвідування медичних закладів за відповідною необхідністю та часу перебування в укритті під час оголошення повітряної тривоги в межах населеного пункту місця відбування домашнього арешту), строком на 2 місяці, тобто до 18.05.2024 року включно.

Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків:

- прибувати за першим викликом до суду;

- не залишити цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від будь-якого спілкування із свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді