Справа № 454/4194/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/276/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

на розгляді Сокальського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Строк дії ухвали до 26 квітня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали стороною захисту отримано 29 лютого 2024 року, що підтверджується роздруківкою скрін-шоту із зазначеною датою в системі е-суд.

Зазначає, що ухвала суду є незаконною, несправедливою, такою, що постановлена з грубими істотними порушеннями норм процесуального законодавства та прав обвинуваченого ОСОБА_6 , висновки суду суперечать обставинам справи.

Наголошує на порушенні права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 та на необґрунтованості підозри і недоведеності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , його позитивну характеристику з місця попереднього ув`язнення та на відсутність негативних наслідків у зв`язку із інкримінованим правопорушенням, будь-яких збитків, пов`язаних із тимчасовою відсутністю обвинуваченого у місці розташування військової частини.

Акцентує, що стороною обвинувачення не доведено належним чином статус військовослужбовця відносно ОСОБА_6 , а відтак, останній не є суб`єктом складу інкримінованого йому за ч.4 ст. 408 КК України кримінального правопорушення.

Вважає незаконним утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а запобіжний захід невмотивовано жорстоким, оскільки обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина його не доведена, пред`явлена підозра не підтверджена доказами, а клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК України.

Також, покликається на те, що в порушення норми ч.4 ст. 183 КПК України в ухвалі не зазначено у зв`язку з чим не визначено розмір застави.

Крім цього наголошує, що клопотання сторони обвинувачення не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.

Просить поновити строк подання апеляційної скарги на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року, скасувати таку, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити, змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт або нічний домашній арешт за адресою місця розташування учбової військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний Карпатський загін ( АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_9 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали, і приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності і стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, з врахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такий, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на безпідставність доводів апеляційної скарги сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, а у відповідності до вимог ч.8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Також, з огляду на положення ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави є правом, а не обов`язком суду, так як під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Позитивні характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_6 враховуються колегією суддів, проте на рішення щодо застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не впливають, оскільки вимоги закону щодо застосування в даному випадку лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є імперативними.

Передчасними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині оцінки доказів винуватості ОСОБА_6 та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

Що стосується доводів апелянта про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , то таке, на переконання колегії суддів, в даному випадку не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, з огляду на відсутність медичних відомостей про неможливість перебування останнього під вартою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4