Справа № 162/798/20
Провадження № 1-кп/162/4/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000478 від 07 жовтня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, одруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2018 року, близько 00 години 40 хвилин, ОСОБА_12 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою Т-0308 сполученням «Любомль-Любешів» зі сторони смт Любешів в напрямку м. Любомль Волинської області, за 2,8 км від повороту до с. Цир, Любешівського району Волинської області, проявив безпечність та неуважність під час руху, перед початком виконання маневру виїзду на зустрічну смугу руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху та при виникненні небезпеки для руху - мотоцикла марки «SKYBIKE TRX200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , що рухався у зустрічному напрямку, якого він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а продовжив рух, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «SKYBIKE TRX200» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «SKYBIKE TRX200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №117 А від 25 лютого 2019 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: комбінованої поєднаної тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми (поширене осаднення шкіри верхньої половини обличчя, лівої скроневої і правої тім`яно-скроневої ділянок волосистої частини голови з забійною і різаною ранами правої тім`яно-скроневої ділянки волосистої частини голови, різаною раною правої лобно-скроневої ділянки обличчя, забійною раною лівої скроневої ділянки волосистої частини голови і поширеною забійною раною спинки носа і обох параорбітальних ділянок з переходом на ліву параорбітально-виличну ділянку обличчя, відкритий перелом верхньої щелепи по типу ФОР-ІІ (у поєднанні з багатовідламковим зламом кісток носа, з переломом медіальної половини нижнього краю правої орбіти та уламковими зламами нижнього краю лівої орбіти і лівої виличної кістки), переломи верхньої щелепи між 1-м зліва і 1-м справа її зубами та між 4-м і 5-м справа зубами, злам нижньої щелепи між 1-м зліва та 1- м справа її зубами, поширене поверхневе осаднення шкіри обох губ, нижніх відділів обох щік і підборіддя з забійною раною шкіри верхньої губи, крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в нижньо-лівому відділі лобної ділянки і в центральному відділі потиличної ділянки, відламкові переломи лобної кістки в ділянці лівої надбрівної дуги та дірчастої пластинки решітчастої кістки і медіальної половини лівої орбітальної частини лобної кістки з переходом на ліве мале крило клиноподібної кістки основи черепа, забій головного мозку з крововиливами під його оболонки і в його шлуночкову систему); закритої тупої травми шиї (осаднення шкіри передньої поверхні шиї, крововиливи в м`які тканини переднього відділу шиї); закритої тупої травми грудної клітки (множинні садна передньої і лівої бокової поверхонь грудної клітки, закритий злам грудини між І і II парами ребер, закриті злами І, II і III ребер зліва по передньо-аксилярній лінії та І і II ребер справа по передньо-аксилярній лінії, розрив задньої стінки серцевої сорочки з гемо перикардом (до 20-25мл крові), повний розрив грудного відділу аорти з розвитком поширених імбібуючих крововиливів в клітковину середостіння та двобічного гемотораксу (кров в кількості до 300 мл - в правій і до 1100 мл - в лівій плевральних порожнинах), дрібні черезплевральні пошкодження уламками ребер верхніх доль обох легень, множинні вогнищеві забої обох легень); закритої тупої травми живота (множинні садна передньої і лівої бокової стінок живота, подвійний черезкапсульний розрив селезінки, множинні (4шт.) черезкапсульні розриви верхньої поверхні правої долі печінки та поодинокий черезкапсульний розрив передньої поверхні тієї ж долі печінки, гемоперитонеум (до 250мл крові в черевній порожнині)); закритої тупої травми заочеревинного простору (садно правої поперекової ділянки спини, поширені імбібуючі крововиливи в клітковину заочеревинного простору, крововиливи в корені обох нирок); відкритої тупої травми тазу (рвані рани лобкової ділянки тазу і ділянки правої пахової складки з переходом на правий край промежини, травматичний розрив лобкового симфізу з утвором поодинокого надлому правої лобкової кістки, рвана рана заднього відділу промежини); термічних опіків шкіри статевого члену передньо-медіальної поверхні верхньої третини правого стегна і медіальної поверхні верхньої третини лівого стегна ІІА ст.; садна ділянки правого плечового суглобу; забійно-рваної рани правого плеча; відкритого вивиху правої променевої кістки в ліктьовому суглобі; поширеного осаднення шкіри задньої і латеральної поверхонь правого передпліччя, закритих зламів дистального епіфізу правої променевої кістки та межі середньої і нижньої третин діафізу правої ліктьової кістки з її вивихом в променево-зап`ясному суглобі; саден задніх поверхонь ділянки лівого ліктя і верхньої третини лівого передпліччя, закритого багатовідламкового перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки; закритого зламу дистального метаепіфізу лівої променевої кістки з закритим вивихом лівої ліктьової кістки в променево-зап`ясному суглобі; множинних дрібних саден тильних поверхонь кистей обох рук; множинних саден передніх і медіальних поверхонь обох нижніх кінцівок; забійної рани задньо- медіальної поверхні нижньої третини правого стегна; закритого поперечного перелому середньої третини діафізу правої стегнової кістки; забійної рани передньої поверхні нижньої третини лівого стегна, відкритого косо-поперечного перелому нижньої третини діафізу лівої стегнової кістки; забійної рани медіальної поверхні правої гомілки; поверхневого садна задньої поверхні лівої гомілки; забійної рани передньої поверхні ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу. Дані тілесні ушкодження, утворились внаслідок травмуючої дії значної інтенсивності тупих предметів (крім термічних опіків шкіри статевого члена і обох стегон потерпілого, які виникли в результаті травмуючої дії термічного агенту (не виключається щодо розігрітих деталей мотоциклу) у невизначено короткий проміжок часу до або у невизначено короткий проміжок часу після настання смерті ОСОБА_15 . Дані тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_15 , утворилися в результаті такого виду дорожнього травматизму, як мототравма (фронтальне зіткнення мотоцикла з іншим об`єктом (транспортним засобом).

Причиною смерті ОСОБА_15 , став травматичний шок важкого ступеню, що розвинувся в результаті отримання потерпілим вказаної вище комбінованої поєднаної тупої травми тіла. За ступенем тяжкості стосовно живої особи вищеописана комбінована поєднана тупа травма тіла, виявлена у померлого ОСОБА_15 , належала б до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла марки «SKYBIKE TRX200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 А, від 22 листопада 2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді, поєднаної тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми (садна правих тім`яно- скроневої і скронево-потиличної ділянок волосистої частини голови, забійні рани правої тім`яної ділянки волосистої частини голови і верхньої губи зліва, злами коронок 1-го, 2-го і 3-го справа зубів верхньої щелепи, подвійний (відламковий) злам нижньої щелепи в ділянці її 1-го зліва зуба, множинні садна обличчя, поширені нерівномірні крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, злам неправильної напіввкільцеподібної форми кісток основи черепа в ділянках базальних відділів обох скроневих і потиличної кісток та правих великого і малого крил клиноподібної кістки основи черепа, забій головного мозку з крововиливами під його оболонки і в його шлуночкову систему); закритої тупої травми шиї (множинні садна передньої поверхні шиї, помірні нерівномірні крововилив в м`які тканини переднього відділу шиї); закритої тупої травми грудної клітки (садна правого надпліччя і правої підключичної ділянки грудної клітки, множинні дрібні садна передньої поверхні грудної клітки, закритий злам II ребра зліва між середньо-ключичною і парастернальною лініями, забій серця з відривом від нього верхньої порожнистої вени і легеневих вен, повний розрив аорти в її грудному відділі з розвитком гемоперикарду (до 60-70мл крові), двобічного гемотораксу (кров в кількості до 600 мл - в правій і до 1200мл - в лівій плевральних порожнинах) і виражених поширених крововиливів в клітковину середостіння, множинні вогнищеві забої обох легень з внутрішньотканевим розривом нижньої долі лівої легені); закритої тупої травми живота (множинні дрібні садна передньої і бокових поверхонь живота, подвійний розрив селезінки, поодинокі через капсульні розриви верхньої і нижньої поверхонь правої долі печінки, гемоперитонеум (до 300мл крові в черевній порожнині); закритої тупої травми заочеревинного простору (множинні дрібні садна поперекового відділу спини, поширений крововилив в клітковину заочеревинного простору); закритої тупої травми тазу (множинні дрібні садна лобкової ділянки тазу, розрив лобкового симфізу); садна латеральної поверхні межі середньої і нижньої третин правого плеча, закритого відламкового поперечного перелому середньої третини діафізу правої плечової кістки; поширеного осаднення шкіри передніх поверхонь правих стегна і коліна з поодинокими забійними ранами середньої третини стегна і центрального відділу коліна, закритого відламкового косо-поперечного перелому середньої третини правої стегнової кістки; осаднення шкіри задньої поверхні верхньої третини лівого стегна, закритого відламкового поперечного перелому середньої третини діалізу лівої стегнової кістки; множинних саден передньої і медіальної поверхонь лівої гомілки і медіальної поверхні ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу, забійної рани передньої поверхні середньої третини лівої гомілки, відкритого косого перелому верхньої третини діафізу лівої великогомілкової кістки; саден спини; осаднення шкіри калитки; осаднення шкіри ділянки правого ліктя; множинних дрібних саден правої кисті; множинних саден лівого плеча; множинних дрібних різаних ран лівої кисті; садна II пальця лівої кисті; поширеного осаднення шкіри і забійної рани передньої поверхні правої гомілки; забійної рани латеральної поверхні правої гомілки; саден ділянки правого гомілково-ступневого суглобу. Дані тілесні ушкодження, утворились внаслідок травмуючої дії значної інтенсивності тупих предметів (крім дрібних різаних ран лівої кисті, які виникли в результаті травмуючої дії гострих ріжучих предметів (не виключається, що осколків скла) у невизначено короткий проміжок часу до настання смерті ОСОБА_16 . Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_16 , утворилися в результаті такого виду дорожнього травматизму, як мототравма (фронтальне зіткнення мотоцикла з іншим об`єктом (транспортним засобом).

Причиною смерті ОСОБА_16 , став травматичний шок важкого ступеню, що розвинувся в результаті отримання потерпілим вказаної вище поєднаної тупої травми тіла. За ступенем тяжкості стосовно живої особи поєднана тупа травма тіла, виявлена у померлого ОСОБА_16 , належала б до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме:

- п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п. 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди, або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

- п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.2. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

- п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох, а саме двох осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 визнав свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди. Вказав, що 07 жовтня 2018 року, саме він перебував за кермом автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER». Внаслідок ДТП загинуло двоє підлітків. Ніхто не хотів, щоб так відбулося. Підібравши на перехресті пішохода, який спиняв попутні транспортні засоби, минув поворот у напрямку села Цир, де він помітив, що на дорозі лежить щось чорне. Відразу кермо повернув вліво з метою об`їзду перешкоди. Що було після цього, пам`ятає смутно. Ствердно сказати, що він виїхав при цьому маневрі на зустрічну смугу руху, не може. Його вина в тому, що він перебував за кермом транспортного засобу. З усіх пунктів правил дорожнього руху, порушення яких інкримінуються йому в провину, визнає порушення п.2.3 б ПДР, решту не визнає. Не знає, на якій смузі руху відбулося зіткнення. Останнє, що пам`ятає, це ввімкнення лівого повороту, повернув кермо вліво та удар, який прийшовся на ліву частину автомобіля. Не пам`ятає, об що вдарявся, однак отримав удар в голову, ніс, губу та коліно. Чи було йому діагностовано струс мозку, він не пам`ятає. Пішоходом, якого він підібрав на дорозі, виявився його односельчанин ОСОБА_17 . До цього випадку вони не були знайомі, просто знав, що він з його села та зветься ОСОБА_18 . В той час була темна пора доби, дорожнє покриття було сухим. Перешкод, які б обмежували рух на тій ділянці, не було, вона для нього добре знайома, часто пересувався нею до тієї пригоди. Однак, під час руху, в світлі фар, побачив на проїжджій частині щось чорне. Удар відбувся миттєво. Зіткнення відчув з лівою частиною кабіни автомобіля. Заборонених речовин не вживав. До лікарні його доставив ОСОБА_19 . Як саме він дізнався про ДТП йому не відомо. Перемикач світла перебував в положенні ввімкненого дальнього світла фар, оскільки коліном ввімкнув під час удару. Спілкувався з потерпілим ОСОБА_20 під час судового розгляду, якогось разу після засідання. На досудовому розслідуванні до потерпілих ОСОБА_21 приходив додому поспілкуватись, однак його вигнали з подвір`я. Більше не було намагань поспілкуватися з потерпілими. Шкоди потерпілим не відшкодовував.

Разом з тим, з метою встановлення обставин події та перевірки винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, судом допитано потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_22 (батько загиблого ОСОБА_15 ) суду пояснив, що він разом з дружиною і сином впродовж дня (це була субота) працювали та в подальшому пішли відпочивати близько 23 години. Це був останній вечір, коли він бачив свого сина. Того вечора син не повідомляв, що має десь йти чи їхати. Близько першої ночі, прокинувшись, пішов до сина в кімнату та виявив, що його там немає. Про це повідомив дружині і вони почали шукали сина. Вийшовши на подвір`я, виявив відсутність мотоцикла та шолома, зрозумів, що він десь поїхав. Під ранок поїхав до його товариша ОСОБА_23 , запитати, чи останній дома. Мати ОСОБА_23 , повідомила, що її син вдома, приїхав, спить. Він попросив розбудити ОСОБА_23 , щоб з`ясувати, чи він знає, де ОСОБА_24 . ОСОБА_23 сказав, що вони з хлопцями мали їхати в с. Бірки, однак щось сталось з мотоциклом, хлопці ремонтували його, після чого роз`їхалися. Вони з ОСОБА_25 поїхали додому. Дружина пішла до батьків ОСОБА_26 , його не було. Пів на 9 ранку в неділю, зателефонували з поліції та вони поїхали в ОСОБА_27 в лікарню до моргу. Очевидцем пригоди він не був. Мотоцикл був повністю справним, новим, оскільки його придбали за місяць до ДТП для власного користування, відповідно син ним користувався. Син ОСОБА_24 не отримував посвідчення водія, однак навчався в ОСОБА_28 технічному коледжі за спеціальністю механіка, яка передбачала таке вміння. З обвинуваченим не спілкувався. Вибачення обвинувачений не висловлював, шкоду не відшкодовував. Просив пробачення лише в суді під час перерви в судовому засіданні. Зазначив, що обвинувачений заслуговує на максимальний термін покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 (мати загиблого ОСОБА_15 ) вказала, що чоловік розбудив її 7 жовтня о першій годині, сказав, що немає ОСОБА_24 . Зайшовши до сина в кімнату виявили, що фільм був ввімкнений, вони ще подумали, що син десь тимчасово вийшов і має повернутися. Подивились, що не було мотоцикла та шоломів. Почали хвилюватися, вона телефонувала сину, однак не було з`єднання. Близько 6 години ранку, чоловік поїхав до друзів шукати ОСОБА_24 . Вона теж поїхала до ОСОБА_20 , виявилось що їхнього сина теж не було вдома. Вже потім їм сказали, що хлопці їздили трьома мотоциклами, мали їхати в с. Бірки. ОСОБА_29 з ОСОБА_24 ремонтували мотоцикл, бо якась була несправність. Пізніше до неї зателефонував невідомий номер та повідомив, що сталась ДТП і що ОСОБА_24 в морзі. Всі документи були при ОСОБА_24 під час ДТП. Вони не ховали ключів, оскільки довіряли сину, з ним не було ніяких проблем, він завжди питав дозволу при необхідності взяти мотоцикл. Що сталось цього разу, вона не може пояснити. Вони цілий день працювали на полі. Повернувшись вона пішла на роботу. Коли вже збирались відпочивати син сказав, що йде до себе в кімнату дивитись кіно, оскільки втомлений та не планував нікуди йти. Як заводився мотоцикл вони не чули, можливо, син його викотив незаведеним. За весь час, з моменту ДТП, обвинуваченого жодного разу не бачила, зустрілися з ним в судовому засіданні. Після засідання на вулиці сказав вибачте, але в більшості вибачалися його адвокати. Зазначила, що хоче найсуворішого з можливого покарання для обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 (батько загиблого ОСОБА_16 ) суду зазначив, що у той день, 7 чи 8 жовтня, вони з сином ОСОБА_30 працювали на полі. Приїхавши додому, повечеряли та пішли відпочивати. Через деякий час, близько 9-10 години, син вийшов, почав кудись збиратися. Сказав, що йде до хлопців і невдовзі повернеться. Вранці сусідка прибігла, сказала, що наші хлопці розбилися. Дружина обвинуваченого була на похороні і тоді намагалася порозмовляти з батьками, запитувала, що допомогти. Приблизно за два тижні після похорону ОСОБА_12 із своєю дружиною приїздили до нього в двір, останній став на коліна і мовчав, слова не промовив. Його дружина зверталась до нього, щоб висловився з приводу того, чому приїхав, однак ОСОБА_31 мовчав. Більше вони не зустрічались з обвинуваченим, лише в судових засіданнях. Будь якої шкоди ним не відшкодовувалось. Просив максимальну міру покарання для обвинуваченого. Щодо цивільного позову вказав, що для них це дуже велика втрата, вони з сином мали дуже близькі відносини, наразі з того часу сну немає. Похованням сина займалась родина, на що витратили близько 55000 гривень, однак офіційно може бути підтверджено сума на більш як 19000 гривень. Моральна шкода в розмірі 200000 гривень не може замінити сина.

Потерпіла ОСОБА_6 (мати загиблого ОСОБА_16 ) пояснила, що це була субота, весь день працювали, повечеряли і пішли відпочивати. Вона лягла спати і прокинулась в неділю вранці 7 жовтня. Прийшла сусідка, запитала, де ОСОБА_29 , на що вона відповіла, що син вдома. Однак, коли прийшла в кімнату, виявила, що його не було. Після цього почала телефонувати до сина, телефон не відповідав. Все, що відбулося, вони вже дізнались близько 09 години в неділю. Поїхали до ОСОБА_27 . Пізніше сусідський хлопець розповів, що їх в той вечір було шестеро, ламався мотоцикл, вони його ремонтували. Біля Бихівської зупинки двоє хлопців поїхали в с. Бірки. А двоє, що загинули, та ще двоє їхніх друзів лишились ремонтувати мотоцикл. Однак, ОСОБА_29 і ОСОБА_24 змерзли та сказали, що вже поїдуть додому, поїхали та загинули. Ніякого спілкування з ОСОБА_12 не було, він дійсно приїздив до них, так як розповів чоловік, при цьому мовчав. Матеріальна та моральна шкода їм не відшкодовувалась. Додала, що важко жити без дитини. Пам`ятник робили, але чека їм не видавали, витрати підтверджені на суму 19 тисяч гривень, але витратили більше. Дитину не повернеш, це і є постійні страждання. Просила суворо покарати обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_8 (рідна сестра загиблого ОСОБА_16 ) вказала, що все, що знає з приводу того вечора зі слів друзів ОСОБА_26 . Їй відомо, що того вечора ОСОБА_32 викликав її брата ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . Всі ці хлопці зібралися на зупинці та їхали на мотоциклах в сусіднє село. По дорозі мотоцикл поламався. Плевако ще з одним хлопчиною поїхали в сусіднє село, а решта ремонтували мотоцикл на дорозі. Після повернення ОСОБА_35 , відремонтувавши мотоцикл, хлопці роз`їхалися. ОСОБА_29 та ОСОБА_24 поїхали перші. З обвинуваченим вони не спілкувалися, однак через декілька днів після події, бачила його в Луцьку в обласній лікарні. ОСОБА_12 тоді жодних обставин їй не повідомляв, говорив, що не пам`ятає, вибачення не просив. З братом за період життя були дуже близькі, це непоправна втрата, після якої вони просто існують. З цим неможливо змиритися, біль неможливо передати. Сума моральної шкоди - це мізерне відшкодування за таку втрату. Вважає, що обвинуваченому слід призначити найсуворішу з можливої міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 (рідна сестра загиблого ОСОБА_16 ) вказала, що в той день до неї подзвонила мама і повідомила, що ОСОБА_26 більше немає, сталась страшна аварія. Коли приїхала додому до батьків, всі були шоковані. Всі обставини події їй відомі зі слів мами. Їй відомо, що обвинувачений приїжджав, напевно, раз до потерпілих, ніякої шкоди не відшкодовував. Просила обрати обвинуваченому максимальну міру покарання.

Свідок ОСОБА_36 (випадковий проїжджий, який бачив місце ДТП відразу після її виникнення) суду показав, що який це був день та місяць не пригадує, близько пів на першу ночі їхав у лікарню. Які були погодні умови не пригадує, однак видимість була хороша, але була темна пора доби. Виїхавши з Бихівського повороту та рухаючись в напрямку ОСОБА_27 , побачив, що далі по дорозі мигає аварійка, аварійні вогні добре було видно. Коли під`їхав ближче, побачив у рові машину. Обвинувачений і ще один чоловік лазили по дорозі. На його запитання, чи є ще хтось в машині відповіли, що немає. Він не може ствердно вказати, що саме особа, яка знаходиться в судовому засіданні як обвинувачений, був біля машини одним з тих двох чоловіків, оскільки тоді хвилювався і не звернув уваги на обличчя тих людей. Крім того, було темно та блимало світло аварійних вогнів. Проїхав далі, об`їжджаючи уламки побачив, що на обочині лежить тіло хлопця. Підійшовши, зрозумів, що швидше за все він мертвий. Після цього викликав швидку та поліцію, залишався на місці до їх приїзду. У нього взяли пояснення і він поїхав. Протягом часу, що перебував на місці ДТП, коли один з тих двох чоловіків, які знаходились біля буса, трішки прийшов до тями, підійшов до тіла хлопця, що був на обочині, і почав плакати з цього зрозумів, що це напевно був водій буса. Будь яких обставин ці чоловіки не повідомляли. До приїзду швидкої та поліції під`їхав якийсь автомобіль, забрав одного з тих двох чоловіків, при цьому повідомивши, що їдуть на приймальне відділення в лікарню та поїхав у напрямку Любешова. Бус стояв на лівій стороні, якщо дивитись в напрямку ОСОБА_27 , розміщений передньою частиною в кюветі, яка була повністю розбита і, напевно, колесо відлетіло. Уламки мотоцикла були на дорозі. Хлопець лежав на правій обочині. Між бусом та тілом хлопця було близько 40 метрів. Коли приїхала швидка, то ще походили по обочині, подивились, чи ще хтось можливо є постраждалий, однак нікого не знайшли. Вже будучи в лікарні йому стало відомо, що був ще один хлопець, який теж був мертвим. Проїжджа частина досить широка і наявна роздільна смуга руху, однак дорожнє покриття не ідеальне, наявні ями саме на тому відрізку дороги. Не знайомий ні з загиблими, ні з особами, які були біля буса.

Свідок ОСОБА_37 зазначив, що зібрались з хлопцями їхати на дискотеку з села Лахвичі в село Бірки. По дорозі за Бихівською зупинкою він пробив колесо. Іншим мотоциклом поїхали в село Бихів, щоб взяти інструменти та відремонтувати пробите колесо. Повернувшись назад та заклеївши колесо, хлопці, що загинули - ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , вирішили далі не їхати, а повертатись додому. За хвилин 20 після того, як вони поїхали, інші також роз`їхались по домам. Їдучи, на відстані приблизно метрів 500, побачили на дорозі проблискові маячки, зрозуміли, що це поліція. Клямар своїм мотоциклом поїхав туди в напрямку поліції. А інші звернули в сторону с.Цир, об`їхавши дорогу лісом, зупинились біля повороту на с.Лахвичі, чекали на інших та роз`їхались по домівках. На ранок стало відомо, що хлопці додому не приїхали, бо їх збив автомобіль. Павлік та ОСОБА_21 їхали на мотоциклі Хвесика, який був новим, придбаний незадовго до цієї події (десь за півроку), його технічний стан був справним. Це була нічна пора доби, видимість була нормальна, погодні умови не заважали руху. На місці дорожньо-транспортної пригоди він не був.

Свідок ОСОБА_40 вказав, що він, ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_37 їхали чотирма мотоциклами в с.Бірки на дискотеку, доїхавши до Бихівської зупинки, пробили колесо в ОСОБА_43 . Він з ОСОБА_42 , поїхав в с.Бірки, за годину, повернувшись, хлопці ще ремонтували колесо. По їх приїзду ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сказали, що змерзли та поїхали додому на мотоциклі Хвесика «Скайбайк». За 15-20 хвилин вони теж вирішили їхати. Він їхав з ОСОБА_44 , побачили проблискові маячки на дорозі, оскільки в них не було одного шолома, вирішили поїхати через с. Бихів через поля. Виїхавши біля Лахвичівської зупинки, зустрілись з хлопцями, які сказали, що там ДТП, але ніхто нічого не бачив. Постояли, поки всі зберуться і роз`їхалися по домівках. Мотоцикл ОСОБА_21 був справним, новим, придбаним за півтора - два місяці до ДТП. Видимість та погодні умови в той час були хорошими. Про ту обставину, що сталась ДТП за участі ОСОБА_21 та ОСОБА_20 йому стало відомо вранці від батька.

Свідок ОСОБА_41 вказав, що до нього зателефонували хлопці з пропозицією зібратися на зупинці с.Лахвичі. Близько 21 год 30 хв він під`їхав до зупинки, там вже були ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_47 . У них було три мотоцикли: його, ОСОБА_48 та ОСОБА_21 . Вирішили їхати в с.Бірки, за 4 км до якого в ОСОБА_48 стрелило колесо і вони всі зупинились. Зателефонували до ОСОБА_49 , щоб привіз запасну камеру для ремонту колеса. В той час ОСОБА_46 з ОСОБА_50 поїхали в с.Бірки, а коли повернулись, вони вирішили роз`їхатися, бо нічого не вдалося зробити з колесом. ОСОБА_29 і ОСОБА_24 поїхали раніше. Через декілька хвилин (20-30) вони теж поїхали за ними. Він з ОСОБА_51 був на одному мотоциклі, ОСОБА_46 з ОСОБА_52 - на другому, а ОСОБА_45 , так як в нього було пробите колесо, їхав один. Під`їхавши ближче Цирської зупинки, побачили в далечі по дорозі проблискові маячки, зрозуміли що це поліція. Плевако з ОСОБА_52 поїхали перші, ОСОБА_45 за ними. Так як в нього не було шолома, з`їхав в об`їзд через с. Деревок і в подальшому всі разом зустрілись на Лахвичівській зупинці. Тоді повз них на великій швидкості проїхав автомобіль, зовні схожий на позашляховик темного кольору, в напрямку дороги, де вони бачили маячки. Із зупинки роз`їхалися по домівках. Погодні умови були хороші, небо чисте, дощу та туману не було. Дорога, де відбулася ДТП, з обох боків проїжджої частини оточена лісом. Це була ніч 07 жовтня 2018 року. ОСОБА_24 не скаржився на технічний стан мотоцикла, який, на скільки йому відомо, був зовсім новий, придбаний приблизно за 2 місяці до ДТП. Так як мотоцикл ще проходив обкатку та на мотоциклі було двоє осіб, то ОСОБА_24 швидко не їхав, щоб не давати мотоциклу нагрузки. ОСОБА_24 навчався на механіка та казав, що навчається водінню. Про те, що хлопці потрапили в аварію, йому стало відомо вранці від батьків. Вони з ОСОБА_21 та ОСОБА_20 разом провели з 21 год 30 хв по 00 год 30 хв, ніхто в цей час не вживав алкоголь.

Свідок ОСОБА_53 зазначив, що в суботу о 10 годині вечора в жовтні місяці (точної дати не пам`ятає) до нього був дзвінок від ОСОБА_48 з проханням взяти дві камери і насоса для ремонту колеса, яке він пробив. Взявши все необхідне, приїхав на допомогу, де намагались відремонтувати колесо, однак не вдалось, тому вирішили зафіксувати колесо як є, та їхати помаленьку додому. ОСОБА_20 і ОСОБА_21 постійно були з ними, але поїхали раніше. А інші ще доробили мотоцикл і за хвилин 15 почули глухий звук, який пролунав зі сторони, куди попрямували хлопці, і теж вирушили в дорогу. Побачивши попереду на дорозі проблискові маячки поліції, вирішили об`їхати те місце лісом. Він не рухався в об`їзд, а попрямував дорогою (з ОСОБА_54 ). Коли під`їхали до місця ДТП, на дорозі справа стояло авто швидкої медичної допомоги, біля якої зупинились. Білий бус був у кюветі з лівої сторони і по дорозі було дуже багато уламків з усіх сторін по всій ширині дороги. Ні мотоцикла, ні тіл загиблих хлопців чи будь яких інших осіб тоді він не бачив. Як проїздив ще поліції не було. Водій швидкої повідомив, що зараз буде перекрито дорогу у зв`язку із ДТП. Оскільки було темно і він швидко перетинав цю частину дороги, нічого не бачив. З місця, де ремонтували мотоцикл, до місця ДТП приблизно 7 кілометрів. Тоді була тиха спокійна ніч, без опадів та туману, дорожнє покриття було без приморозку. У ОСОБА_21 був новий мотоцикл, в ідеальному технічному стані.

Свідок ОСОБА_55 (пасажир буса під керуванням обвинуваченого ОСОБА_12 ) суду показав, що точної дати не пам`ятає, могло бути 7 жовтня 2018 року, стояв на перехресті з ОСОБА_27 в сторону Залаззя, зупиняв машини, щоб доїхати додому близько 21-22 години. Зупинився транспортний засіб під керуванням ОСОБА_12 , який погодився підвезти. Доїхали, до с.Цир і там сталась трагедія. З місця, де він сів до автомобіля ОСОБА_12 , до місця, де сталась ДТП, приблизно 15 км. Їхали зі швидкістю близько 80 км/год. ДТП сталося дуже швидко. На дорозі по напрямку їхнього руху ближче до обочини щось було чорне, ОСОБА_12 притормозив біля цього чорного об`єкта, вони цей об`єкт об`їжджали і як минули його, в них вдарився мотоцикл, просто на швидкості влетів у них і все. В який момент втратив свідомість, точно не пам`ятає, напевно під час зіткнення транспортних засобів. Отямився вже коли машина була в кюветі. Далі швидка забрала в лікарню. Працівники поліції на місці ДТП його не опитували. Чи виїздив ОСОБА_12 на зустрічну смугу під час об`їзду не знає, оскільки на тому проміжку дороги немає дорожньої розмітки. Дорога досить широка в тому місці - метрів 6. Мотоцикл він побачив вже перед самим зіткненням. ОСОБА_12 при цьому тормозив і взяв вліво. Удар прийшовся в сторону водія у передню частину автомобіля. Пам`ятає, що лобове скло було побите, детальніших пошкоджень не пам`ятає. Він не ходив дивитись, що це був за об`єкт на дорозі, оскільки його відразу забрали в швидку. Кого забрали першим в лікарню його чи ОСОБА_12 , не знає. Він отримав удари головою та грудною кліткою, пошкодив лице, під час обстеження в лікарні діагностовано струс головного мозку, забій грудної клітки та руки. ОСОБА_12 теж мав тілесні ушкодження, також лежав на обочині. У машині вони їхали вдвох. Чи була поліція, чи ще хтось під`їздив - не пам`ятає. В лікарні до нього приходила поліція. З ОСОБА_12 знайомі як односельчани. Алкоголь в той день він вживав. За кермом автомобіля весь час перебував ОСОБА_12 , а він сидів на пасажирському сидінні збоку водія. ОСОБА_12 був пристебнутий ременем безпеки, а він ні. Зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_12 не було. Після ДТП з ОСОБА_12 по обставинах справи не спілкувались.

Також винність обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, зокрема:

-рапортом про отримання та реєстрацію заяви в ІТС ІПНП Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 07.10.2018 року за №2190, заявник ОСОБА_36 ;

-витягом з ЄРДР від 07.10.2018 року кримінального провадження №0000478 за ч.3 ст.286 КК України;

-рапортом про отримання та реєстрацію заяви в ІТС ІПНП Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 07.10.2018 року за №35594, заявник ОСОБА_56 (з органів охорони здоров`я).

-рапортом про отримання та реєстрацію заяви в ІТС ІПНП Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 07.10.2018 року за №2192, заявник ОСОБА_31 (з органів охорони здоров`я);

-рапортом слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_57 від 07.10.2018 року;

-протоколом огляду місця ДТП від 07.10.2023 року на автодорозі Т0308 за 2,8 км від повороту с.Цир в напрямку м. Любомль за участю спеціаліста ОСОБА_58 , понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 , із схемою та фото таблицями до нього;

-протоколом додаткового огляду місця події від 07.10.2018 року на автодорозі Т0308 в присутності понятих ОСОБА_61 та ОСОБА_42 із планом-схемою та диском. Виявлено сліди бігової доріжки протектора шини колеса, який має чорний колір у місці його початку не чітку основу по траєкторії руху не переривається направлений до лівого узбіччя, загальною довжиною 21 метр, шириною бігової доріжки 20 сантиметрів;

-постановою про приєднання предметів до справи як речових доказів від 07.10.2018 року, а саме мотоциклу «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-постановою про приєднання предметів до справи як речових доказів від 07.10.2018 року, а саме автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 ;

-постановою про приєднання предметів до справи як речових доказів від 07.10.2018 року, а саме подушки безпеки водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , коричневого гаманця, фрагмента дроту із патроном для лампи розжарювання;

-ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2018 року про арешт майна, а саме - мотоциклу марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 ;

-ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2018 року про арешт майна, а саме - автомобіля марки «Мерседес Спринтер», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 ;

-ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року про призначення судово-медичних експертиз щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та причин смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;

-висновком експерта №116А від 22.11.2018 року, відповідно до якого тілесні ушкодження ОСОБА_16 згідно їх морфологічних особливостей утворились внаслідок травмуючої дії значної інтенсивності тупих предметів (крім дрібних різаних ран лівої кисті, які виникли в результаті травмуючої дії гострих ріжучих предметів (не виключається, що осколків скла) у невизначено короткий проміжок часу до настання смерті останнього. Приймаючи до уваги характер, особливості анатомічної локалізації і чисельність тілесних ушкоджень, виявлених у померлого ОСОБА_16 , не виключається імовірність утворення всього їх (ушкоджень) переліку в результаті такого виду дорожнього травматизму, як мототравма (фронтальне зіткнення мотоцикла з іншим об`єктом (транспортним засобом тощо). Причиною смерті ОСОБА_16 став травматичний шок важкого ступеню, що розвинувся в результаті отримання потерпілим вказаної вище поєднаної тупої травми тіла. За ступенем тяжкості стосовно живої особи вищеописана травма тіла належала б до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Встановлення розташування ОСОБА_16 на мотоциклі (на місці водія чи пасажира) на момент зіткнення з автомобілем виходить за межі компетенції судово-медичного експерта. На момент настання смерті ОСОБА_16 не перебував у стані алкогольного сп`яніння (етиловий спирт в крові 0,04 проміле);

-висновком експерта №117А від 25.02.2019 року, відповідно до якого тілесні ушкодження ОСОБА_15 згідно їх морфологічних особливостей утворились внаслідок травмуючої дії значної інтенсивності тупих предметів (крім термічних опіків шкіри статевого члена і обох стегон потерпілого, які виникли в результаті травмуючої дії термічного агенту (не виключається, що розігрітих деталей мотоциклу) у невизначено короткий проміжок часу до або у невизначено короткий проміжок часу після настання смерті останнього. Приймаючи до уваги характер, особливості анатомічної локалізації і чисельність тілесних ушкоджень, виявлених у померлого ОСОБА_15 , не виключається імовірність утворення всього їх (ушкоджень) переліку в результаті такого виду дорожнього травматизму, як мототравма (фронтальне зіткнення мотоцикла з іншим об`єктом (транспортним засобом тощо). Причиною смерті ОСОБА_15 став травматичний шок важкого ступеню, що розвинувся в результаті отримання потерпілим вказаної вище комбінованої поєднаної тупої травми тіла. За ступенем тяжкості стосовно живої особи вищеописана травма тіла належала б до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Морфологічні особливості та особливості анатомічної локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у померлого ОСОБА_15 можуть бути визнаними характерними для травмування водія мотоцикла в результаті фронтального зіткнення з іншим об`єктом (транспортним засобом тощо). У м`язовій тканині трупа ОСОБА_15 було виявлено етиловий спирт в кількості 0,95 проміле, що зазвичай відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння;

-ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження технічного стану мотоцикла марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-висновком експерта №369 від 04.02.2019 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого на момент експертного огляду з технічної точки зору гальмова система, ходова частина та рульове керування мотоцикла марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходилась в непрацездатному стані. Непрацездатність гальмової системи та ходової частини виникли в результаті ударного навантаження в момент ДТП, а непрацездатність рульового керування виникла під час ДТП в результаті дії сил, які перевищують міцність матеріалу;

-ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року про призначення інженерно-транспортної експертизи дослідження технічного стану автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 ;

-висновком експерта №370 від 07.02.2019 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмова система, ходова частина та система рульового керування автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходились в непрацездатному стані. Пошкодження трубопроводу, від`єднання живильного бачка від головного циліндра, розгерметизація робочої гальмової системи, роз`єднання лівої рульової тяги від рульового механізму виникли в результаті ударного навантаження та відділення лівого переднього колеса від місця встановлення в момент ДПТ. Пошкодження підвіски лівого переднього колеса та дисків передніх коліс виникли в результаті ударного навантаження в момент ДТП;

-ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2018 року про призначення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження;

-висновком експерта №376 від 14.02.2019 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого в момент первинного контакту взаємодіяли передня частина мотоцикла «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , та передня ліва частина автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 . Повздовжня вісь мотоцикла «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , розміщувалася під кутом, який знаходиться в секторі від 150 до 170 градусів відносно повздовжньої осі автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , проти напрямку руху годинникової стрілки;

-ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2019 року про призначення інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічної експертизи);

-висновком експерта №97 від 26.03.2019 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого зіткнення автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 з мотоциклом марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 відбулося на лівій смузі руху дороги сполученням Любешів-Любомль в напрямку до смт Любешів в місці, що передує розташуванні подряпини на асфальтному покритті;

-ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року про призначення судово-медичної експертизи щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_12 ;

-висновком експерта №204 від 22.03.2019 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючою дією тупих предметів, цілком можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП в час, вказаний в ухвалі суду та в медичній документації, за ступенем тяжкості усі вони відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно даних представленої виписки в аналізі крові ОСОБА_12 етилового спирту не виявлено;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2020 року на автодорозі Т-0308 сполученням Любешів-Любомль на відстані 2,8 км від повороту на с. Цир Любешівського району Волинської області, за участю слідчого ОСОБА_62 , представників потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_5 , в присутності понятих ОСОБА_63 та ОСОБА_64 , проведеного з метою перевірки видимості з робочого місця водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» зустрічного мотоцикла зі схемою та фототалицями до нього;

-постановою слідчого про призначення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП від 17.03.2020 року та постановою слідчого про внесення змін до попередньо винесеної постанови від 21.07.2020 року;

-висновком експерта №8171 від 22.07.2020 року, відповідно до якого у ситуації, що розглядається: водій автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.6 ґ, 12.2, 11.3 та 12.3 ПДР. За умови об`єктивної можливості виявити рух зустрічного мотоцикла, як при увімкненому ближньому світлі фар, так і без увімкненого освітлення, при виявленні великої тварини, можливо собаки, яка лежала на смузі руху автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , яка в даній дорожній ситуації створювала небезпеку для руху, водій автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР. Водій мотоцикла марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 повинен був діяти відповідно до вимог п.19.1 та 12.3 ПДР. При наданих слідством вихідних даних, при виникненні небезпеки для руху у вигляді великої тварини, можливо собаки, яка лежала на смузі руху автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , за об`єктивної можливості виявити рух зустрічного мотоцикла, як при увімкненому ближньому світлі фар, так і без увімкненого освітлення, діючи відповідно до вимог п.11.3 та 12.3 ПДР, водій ОСОБА_12 міг уникнути зіткнення. При наданих слідством вихідних даних, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 вимогам п.11.3 та 12.3 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП;

-запитом старшої слідчої ОСОБА_65 від 11.04.2019 року №3235/24/3-2019 року та довідкою Волинською обласного центру з гідрометеорології від 22.04.2019 року №21/01-49/139 про те, що 07.10.2018 року у період з 00 год 00 хв до 01 год 00 хв у с. Цир Любешівського району Волинської області відмічалися наступні погодні умови: ясно без опадів, вітер південний зі швидкістю 2 м/с, температура повітря 12 градусів тепла, відносна вологість повітря 75%, видимість 10 км.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, взаємопов`язані між собою та підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню. Ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, а їх сукупність з точки зору взаємозв`язку є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд вважає за необхідне вказати, що під час розгляду кримінального провадження судом з метою реалізації прав учасників провадження було забезпечено всі можливості клопотати перед судом щодо обставин, які на їх думку мали значення для вирішення даного провадження та матеріали кримінального провадження містять мотивовані процесуальні документи щодо їх вирішення.

Щодо доводів сторони захисту з приводу недопустимості ряду доказів суд зазначає наступне.

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказу в контексті ч. 1 ст. 87 КПК України, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб обумовити недопустимість доказу.

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України у справі № 1-31/2011 від 20.10.2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, аналізуючи положення «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом», Конституційний Суд України прийшов до висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними у незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою, тощо.

Відповідно до п. 3.2 Рішення, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально - процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

При оцінці представлених доказів, суд виходить з загальних принципів кримінального судочинства та практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.

Так, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а ст. 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

У ч.2 ст. 8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у ч.5 ст.9 КПК України наголошено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, проте вона не визначає критеріїв допустимості доказів, оскільки це питання вирішується перш за все внутрішнім правом і національними судами (справи «Шенк проти Швейцарії», заява № 10862/84, рішення від 12 липня 1988 року, § 45, 46; «Морейра Ферейра проти Португалії» (№ 2) [ВП], заява № 19867/12, рішення від 11 липня 2017 року;«Хеглас проти Республіки Чехія», заява № 5935/02, рішення від 01 березня 2007 року, § 84).

Національне судове провадження, коли йдеться про порушення захищеного Конвенцією права (з огляду на характер цього порушення), ЄСПЛ розглядає з позицій дотримання справедливого судового розгляду, що вирізняється не стільки прийнятністю певних доказів за національним правом, скільки тим, чи є провадження, включно із способом збирання доказів, справедливим у цілому («Хан проти Сполученого Королівства», заява № 35394/97, рішення від 12 травня 2000 року, § 34; «P.G. і J.H. проти Сполученого Королівства», заява № 44787/98, рішення від 25 вересня 2001 року, § 76; «Аллан проти Сполученого Королівства», заява № 48539/99, рішення від 05 листопада 2002 року, § 42).

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

З огляду на проаналізовані норми законодавства, суд звертає увагу на наступне.

Щодо протоколів огляду місця події та додаткового огляду місця події.

Огляд місця події це невідкладна слідча (розшукова) дія, спрямована на встановлення, фіксацію і дослідження обстановки місця події, слідів злочину і злочинця та інших фактичних даних, що дозволяють в сукупності з іншими доказами зробити висновок про механізм події та інші обставини розслідуваної події. Невідкладність огляду місця події пояснюється необхідністю отримання інформації про обставини події у первісному, незміненому стані, оскільки будь-яке зволікання спричиняє втрату речових доказів, зміну слідової картини, а також необхідністю оперативного отримання інформації з метою організації розшуку злочинця, а також інших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття злочину. Загальна задача огляду місця події полягає у встановленні механізму події в деталях, тобто у відповіді на питання, що відбулося на цьому місці.

У процесі розгляду справи, досліджуючи матеріали кримінального провадження судом було встановлено, що повідомлення про ДТП на лінію «102» надійшло 07.10.2018 року о 00.49, яке зареєстроване в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень № 2190 07.10.2018 року (а.с.1)

Враховуючи, що внаслідок даної ДТП загинуло двоє осіб, огляд місця події проводився слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_66 у нічний час доби.

Відповідно до ст.104-105 КПК України результати проведення вказаної процесуальної дії зафіксовано протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.10.2018 року на автодорозі Т0308 за 2,8 км від повороту с. Цир в напрямку м. Любомль за участю спеціаліста ОСОБА_58 , понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 , із схемою та фото таблицями до нього. Час початку процесуальної дії 03 год 10 хв - закінчення 07 год 15 хв (а.с.10-23 Т.3)

Як встановлено із вказаного документу, слідчими зроблено відповідні заміри та зафіксовано загальний вигляд місця дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів та тіл загиблих після зіткнення, місця зіткнення транспортних засобів, місця концентрації уламків на дорожньому покритті, зокрема, дрібного уламку скла, дзеркала, подряпини на асфальтному покритті, слід колеса (протектора) автомобіля, слід доріжки протектора шини, кросівок, уламки шолому, гальмівний супорт автомобіля, державний номерний знак автомобіля, шину та кермо мотоцикла, переднє ліве колесо автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» та інше.

Перевіряючи докази, надані стороною обвинувачення, судом за клопотанням сторони захисту, проведено допит свідка ОСОБА_62 , який в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в протоколі, та пояснив наступне. 07 жовтня 2018 року як слідчий проводив огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на ділянці дороги, де відбулась ДТП за участі понятих, яким було роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені КПК України. Вказана ділянка дороги лежала за межами населеного пункту. Було два транспортних засоби розбитих - бус та мотоцикл. В ході проведення огляду ним використовувався фотоапарат та вимірювальне колесо. Оскільки з часу події минуло багато часу, то деталей щодо освітлення не пам`ятає, однак вся слідова інформація, яка була виявлена, фіксувалася безпосередньо в протоколі та схемі до нього. Все, що можливо було, ним зафіксовано в ході проведення вищевказаного огляду. Після проведення огляду, вранці, давав доручення слідчому Любешівського ВП провести додатковий огляд у світлу пору доби з метою перевірки та уникнення втрати будь-якої інформації, оскільки первинний огляд проводився в нічну пору.

Отже, відповідно, додатковий огляд здійснюється у випадках, коли у ході розслідування виникає необхідність оглянути певний об`єкт або ділянку місця події, які або взагалі не були оглянуті під час первинного огляду, або були оглянуті недостатньо ретельно і поверхово. Як було встановлено у судовому засіданні, слідчому Любешівського ВП було доручено провести додатковий огляд ділянки ДТП в світлу пору доби.

Вказане підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_57 , який ствердив, що перебуваючи на той період часу на посаді слідчого Любешівського ВП проводив додатковий огляд місця події, фіксуючи на відеокамеру дану процесуальну дію. Вказане підтверджується і безпосередньо протоколом додаткового огляду місця події від 07.10.2018 року на автодорозі Т0308 в присутності понятих ОСОБА_61 та ОСОБА_42 із планом-схемою та диском. В процесі проведення огляду виявлено сліди бігової доріжки протектора шини колеса, який має чорний колір у місці його початку нечітку основу по траєкторії руху не переривається направлений до лівого узбіччя, загальною довжиною 21 метр, шириною бігової доріжки 20 сантиметрів.(а.с.24-27 Т.3) Також судом досліджувався витяг з ЄРДР, згідно якого вставлено, що кримінальне провадження за фактом вищевказаної ДТП було зареєстроване в даному реєстрі 07 жовтня 2018 року в 09 год. 33 хв (а.с.3 Т.3), а проведення додаткового огляду місця події слідчим ОСОБА_67 з використанням відеозйомки було завершено 07 жовтня 2018 року в 10 год, що підтверджується відповідним протоколом.

Отже, огляди місця події (основний та додатковий) проведені згідно з нормами кримінально процесуального закону, результати зафіксовані відповідно до передбачених законом форм фіксування кримінального провадження. Схеми, фототаблиці та відеофайл, що складені на вимогу п.4 ч.2 ст. 105 КПК України, підтверджують та пояснюють зміст протоколів, підписані учасниками вказаних слідчих дій, а будь яких зауважень щодо проведення даних процесуальних дій не зафіксовано.

З огляду на вказане, у суду немає підстав вважати, що в процесі проведення даних слідчих дій могло бути не зафіксовано будь-якої слідової інформації, яка б мала істотне доказове значення в даному кримінальному провадженні, що свідчить про безпідставність зауважень сторони захисту з цього приводу, оскільки інших доказових даних, які б вказували на протилежне, матеріали провадження не містять.

Щодо протоколу проведення слідчого експерименту.

Відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу, а саме ст. 240, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Як встановлено з дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2020 року, проведеного старшим слідчим ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_65 , метою вказаної процесуальної дії було перевірити видимість з робочого місця водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» - ОСОБА_12 , версію відсутності світла фар у мотоцикла на момент ДТП, а також показань ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_68 , наданих ними під час досудового розслідування, щодо наявності на смузі руху автомобіля чогось чорного, схожого на тварину, можливо собаки. Про це вказані особи повідомляли і під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Зі змісту протоколу вбачається встановлення конкретної видимості мотоцикла із водієм на проїзній частині дороги при вимкнутому зовнішньому освітленні із робочого місця водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», у якого було увімкнуто ближнє світло фар; конкретну видимість мотоцикла із водієм на проїзній частині дороги при увімкненому габаритному світлі фар мотоцикла із робочого місця водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», у якого було увімкнуто ближнє світло фар; загальна видимість проїзної частини дороги із робочого місця водія автомобіля при увімкненому ближньому світлі фар. У процесі проведення слідчого експерименту слідчим зроблено відповідні заміри та схему до протоколу, зафіксовано відповідні відстані та інше. Крім того, приєднано фототаблицю зображення транспортних засобів, які брали участь в експерименті.

З метою перевірки даних, зафіксованих під час проведення вказаного слідчого експерименту, судом за клопотанням сторони захисту було допитано ряд осіб в якості свідків, які брали участь у його проведенні.

Так, слідча ОСОБА_65 підтвердила обставини, викладені у протоколі, та пояснила, що метою проведення даної процесуальної дії була перевірка усіх можливих обставин, при яких відбулась ДТП. Вказала, що проведення слідчого експерименту з моменту реєстрації кримінального провадження декілька разів переносилось, оскільки підшуковували відповідні транспортні засоби та чекали найбільш відповідних події ДТП погодних умов, з метою проведення експерименту в умовах найбільш наближених до умов, під час яких сталась ДТП. Нею неодноразово робилися спроби узгодити дату проведення експерименту з усіма учасниками, в тому числі, представниками захисту, однак експеримент проводили за їх відсутності, оскільки останні вказали, що їм не виходить з`явитися, хоча запрошувалися. Під час проведення слідчого експерименту перевірялися всі можливі варіанти перебігу обставин, при яких відбулася ДТП, а також версія, повідомлена ОСОБА_12 про наявність перешкоди під час руху. Вказала, що було дотримано всіх вимог процесуального законодавства щодо його проведення та зазначила суду, на запитання захисту, що в її розумінні вимірювальне колесо не відноситься до технічних засобів фіксації, про які йдеться у ст. 104 КПК України. Всі заміри під час слідчої дії проводилися за допомогою механічної рулетки в присутності понятих, які спостерігали процес проведення експерименту, і по його завершенню всі учасники ознайомлювалися з протоколом слідчого експерименту, про що свідчать їх підписи на вказаному документі. При цьому, жодних зауважень ніхто не висловлював. Крім того, в протоколі вказано про проведення фотографування під час проведення даної слідчої дії та долучено фототаблицю до матеріалів кримінально провадження.

Також зазначила, що неодноразово повідомляла ОСОБА_12 про проведення вказаної слідчої дії, однак останній не брав участі у її проведенні. Зокрема, це у своїх поясненнях не заперечив і сам ОСОБА_12 , ствердивши, що його просили забезпечити транспортний засіб для проведення експерименту, однак не перетелефонували після цього, відповідно, тоді експеримент не відбувся. Іншого разу, слідча телефонувала та попереджала про проведення експерименту, однак коли він зателефонував адвокату ОСОБА_13 , останній відповів, що йому про це нічого не відомо, на проведення експерименту вони не їхали.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_69 та ОСОБА_70 , які були понятими при проведені вказаної слідчої дії, у своїх поясненнях суду вказали наступне.

Свідок ОСОБА_69 вказав, що приймав участь у проведенні слідчого експерименту, це відбувалось в нічну пору доби. Оскільки з того моменту минув значний проміжок часу, тому не пам`ятає деталей. Відтворювались обставини зіткнення транспортних засобів - буса та мотоцикла. Зазначив, пам`ятає, що зупинити транспортний засіб водієві автомобіля не було можливості, оскільки була маленька відстань між ним та мотоциклом. Вказав, що сидів у бусі, який був на слідчому експерименті. Вмикали ближнє та дальнє світло і він мав побачити потерпілого, але він його не бачив. Щодо замірів, не пам`ятає чи проводились. Чиїми були ці транспортні засоби, не знає. Фари даного транспортного засобу були ніби ксенон - білі, але він не розуміється на бусах, тому не знає, чи були заводські чи інші установки. Хто був присутнім, не пам`ятає. Слідчий експеримент проводився на дорозі між двома селами. Факт проведення експерименту, на якому був понятим, підтверджує. Чи був ще понятий, не пам`ятає. Людей там було багато. Чи складався протокол експерименту та чи підписував його, не пам`ятає. Хто запросив на експеримент в якості понятого, не пам`ятає. На вказаному відрізку дороги, де проводився експеримент, був асфальт. Під час демонстрації підписів на протоколі слідчого експерименту свідок зазначив, що підпис схожий, але це не його підпис.

Свідок ОСОБА_71 , вказав, що разом з ОСОБА_72 на прохання поліції брали участь у експерименті, постояли, подивилися, порозписувалися і поїхали. Нічого не пам`ятає, бо це було вже давно. Там було багато людей. Були автомобіль та, напевно, два мотоцикли. Не пам`ятає, чи їм якісь права роз`яснювали, напевно ні. Як їхали, працівники розповідали, що це ДТП, де загинули молоді хлопці, що відбулось декілька років тому. За кермо буса чи мотоцикла не сідав. Чи сідав в автомобіль ОСОБА_73 , не пам`ятає. Не може пригадати, чи вони там на місці підписували дані протоколи, напевно вже пізніше, на другий день. Чи рукописні, чи друковані були дані протоколи, не пригадує. Який ліс при дорозі на тому відрізку дороги - хвойний чи листяний, не знає , бо темно було коли приїхали. Переміщалися по місцю, куди їх привезли, ходили, але особливо не звертали уваги, що там відбувається. Не пам`ятає, чи переміщалися транспортні засоби. Це не перший раз коли я брав участь як понятий. Участь в експерименті брав добровільно. Вказаний свідок впізнав свої підписи на протоколі даної слідчої дії під час демонстрації документу у судовому засіданні.

Отож, враховуючи обставини у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що проведення слідчого експерименту проводилось за участі двох понятих, які підтвердили дану обставину в суді. Зважаючи, що з часу проведення відтворення пройшов значний проміжок часу, у зв`язку з чим деталі обставин, які відбувались більше 3 років тому, можуть не пам`ятатись. Крім того, беручи до уваги поведінку свідка ОСОБА_64 , який відверто зазначав під час допиту про відмову надавати свої пояснення на питання прокурора, що вказує на його особисте упереджене негативне відношення до сторони обвинувачення, враховуючи при цьому неодноразове його притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема вступили в законну силу вироки: 28.05.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України; 21.09.2020 за ч. 3 ст. 309 КК України; 26.08.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України; 30.11.2020 за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України; 15.07.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України, суд ставиться критично до показань вказаних свідків, оскільки надані пояснення свідомо можуть спотворюватися. Разом з тим, суд приймає до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_5 , яка брала участь у проведенні даного слідчого експерименту, не довіряти яким у суду немає підстав. Остання зазначила, що свідок ОСОБА_69 , як і ОСОБА_71 , були залученими понятими, їм роз`яснювались права та обов`язки, будь-яких зауважень, в тому числі щодо видимості, не було, після проведення слідчого експерименту слідчим було зачитано його всім учасникам, а також потерпіла особисто спостерігала, як поняті підписували протокол слідчого експерименту та схему до нього, що підтверджується і самим протоколом.

Твердження сторони захисту, що вищевказаний слідчий експеримент проводився не в тих умовах, які були на момент ДТП, зокрема, не та пора року та не той листяний покрив дерев, не заслуговують на увагу, оскільки було встановлено, що відрізок дороги, де відбулось зіткнення, є прямим, з асфальтним покриттям, разом з тим, ДТП відбулася в нічну пору доби. При спростуванні вказаного, суд приймає до уваги, що ст. 240 КПК України не передбачає обов`язкового відтворення всіх умов, які існували на час події, проведення слідчого експерименту вимагає моделювання умов, максимально наближених до тих, що існували на момент події і є важливими для мети експерименту (вказаний правовий висновок зроблено Верховним судом 28 жовтня 2021 року в справі № 641/2251/17).

Безпідставними на думку суду є доводи сторони захисту про те, що в протоколі слідчого експерименту відсутні відомості про статиста, який залучався до проведення даної слідчої дії, оскільки Верховний Суд у справі № 462/1472/20 зазначив, що доводи захисту про порушення вимог КПК України при проведенні слідчого експерименту у зв`язку з тим, що в протоколі відсутні дані про статиста, визнаються неспроможними, оскільки відсутність відомостей про статиста в протоколі цієї слідчої дії не вказує на істотність порушення вимог КПК України, яке би могло вплинути на законність та обґрунтованість судових рішень.

Також захистом впродовж судового розгляду зверталась увага суду на те, що в порядку ст. 290 КПК України не відкривалась схема (додаток до протоколу слідчого експерименту від 13 березня 2020 року), яка не містила підписів потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_10 . Однак, матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, містять, в тому числі, оригінал протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2020 та схеми до нього з підписами всіх учасників даної слідчої дії, зокрема і потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_10 . Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, як і під час дослідження доказів в суді, зокрема даного документу, захист будь-яких зауважень щодо відсутності окремих підписів учасників слідчої дії на схемі до протоколу не висловлював. Разом з тим, процесуальні норми не передбачають в обов`язковому порядку складати схему під час проведення слідчого експерименту, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 240 КПК України, вказано що під час проведення слідчого експерименту можуть проводитись вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатись плати і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. Враховуючи, що в розпорядженні суду містяться оригінали протоколу слідчого експерименту та схеми до нього, які місять всі необхідні підписи учасників слідчої дій, а в розпорядженні сторони захисту міститься лише копія такої схеми, тому посилання захисту щодо недопустимості такого доказу є необґрунтованим.

Серед іншого, покликання захисту на правовий висновок Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі справу № 628/2370/17 яким встановлено, коли протокол проведення слідчого експерименту є недопустимим доказом, не є релевантним щодо даного кримінального провадження. За розглядуваних ВС обставин, суд визнав недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту, за участю свідка, у зв`язку з порушенням права особи на захист, оскільки ця слідча дія проводилася за клопотанням сторони захисту, однак, без участі захисника. Ці обставини різняться з обставинами даного кримінального провадження, оскільки, як було встановлено в процесі розгляду справи, ОСОБА_12 та його захисники повідомлялися про проведення слідчого експерименту, однак не взяли у ньому участі. Впродовж досудового розслідування, яке тривало з 07.10.2018 року, у якому пред`явлено підозру обвинуваченому 28.08.2020 року, та впродовж тривалого судового розгляду справи з 07.09.2020 року до 28.04.2023 року, клопотань про проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого та його захисту, не надходило. При цьому, обвинувачений під час допиту вказував, що не пам`ятає, де саме місце, де відбулася ДТП, мотоцикла під час руху він не бачив, будь яких обставин чітко та ствердно пояснити не міг, однак при цьому вказав, що хоче проведення експерименту за його участі, через 5 років після події. За вказаних обставин судом було розглянуте клопотання, рішення по результату розгляду якого міститься в матеріалах провадження.

Щодо висновку транспортно-трасологічної експертизи.

Висновком експерта №97 від 26.03.2019 року з ілюстративною таблицею встановлено, що зіткнення автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 з мотоциклом марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 відбулося на лівій смузі руху дороги сполученням Любешів-Любомль в напрямку до смт Любешів в місці, що передує розташуванні подряпини на асфальтному покритті.

Допитаний судом за клопотанням захисту 21 грудня 2022 року судовий експерт ОСОБА_74 повністю підтвердив зроблені ним висновки, в тому числі, щодо місця зіткнення транспортних засобів. Він проводив дослідження транспортних засобів на предмет їхнього технічного стану, а також технічне співставлення з метою встановлення кута зіткнення. На першу трасологічну експертизу - висновок № 376, йому не було надано матеріалів кримінального провадження, тому у висновку не дано відповіді щодо місця зіткнення. У подальшому, коли він проводив експертизу, результатом якої став висновок № 97, отримавши матеріали кримінального провадження, з урахуванням тих ушкоджень, що отримали транспортні засоби, а також слідової інформації, яка була зафіксована в протоколі огляду місця події, були наявні підстави прийти до висновку, що зіткнення транспортних засобів відбулось на лівій смузі руху дороги сполученням Любешів-Любомль у напрямку на місто Любомль в місці, що передує розташуванню подряпини на асфальтному покритті. Наявна слідова інформація дала можливість встановити місце зіткнення. Обидва транспортні засоби були на лівій смузі руху під час зіткнення. Оскільки його не було на огляді місця події, тому не може стверджувати чи заперечувати, що на ділянці дороги, де відбулась ДТП, були якісь інші сліди, які не описані в протоколі. Дослідження слідів відбувається в порівнянні з якимись об`єктами, на момент дослідження у нього була наявна слідова інформація - подряпини на асфальтному покритті. Оскільки було два об`єкти - це автомобіль та мотоцикл, отже слідова інформація належить одному з них. Мотоцикл був пошкоджений передньою частиною до такого стану, що його ходова частина була розрушена, а за таких умов найймовірніше, що така подряпина утворилася мотоциклом. Наскільки він пам`ятає, відеозапису огляду місця події серед матеріалів, наданих йому для огляду, не було, але може помилятися, не пам`ятає, чи переглядав відеозапис та чи був він серед матеріалів кримінального провадження. У висновку експерта зазначено, що для проведення експертизи йому було надано кримінальне провадження на 21 аркуші. Наразі він не пригадує, чи був опис цих матеріалів і які саме матеріали туди входили. Для нього, як експерта, протокол огляду місця події є документом, який містить інформацію, яку він використовує при проведенні експертизи і його дані приймає до уваги, не оцінюючи цей документ з точки зору його правильності. Тих документів, які були надані, було достатньо для проведення дослідження в повному об`ємі, та прийти до тих категоричних висновків, які міститься у висновку експерта № 97. Ним було визначено кут зіткнення транспортних засобів та вказано, що обидва транспортні засоби контактували передніми частинами, місце зіткнення передує розташуванні подряпини на асфальтному покритті, в даному місці знаходилось переднє колесо мотоцикла в момент контакту, а це за 1,7 до лівого краю проїзної частини.

Розглядаючи зауваження сторони захисту щодо недопустимості даного висновку з підстав неповноти слідової інформації, наданої для проведення експертизи, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається із тексту експертного висновку на експертизу надано ухвалу про призначення судової експертизи на 1 аркуші та матеріали кримінального провадження на 21 аркуші (а.с.88 зворот Т.3) Наявна ілюстративна таблиця, на якій зображено фото сейфпакета експертної служби, яким надійшли матеріали провадження для експертизи. Відповідно до зображення, пакування пакету не порушене та здійснено фото матеріалів кримінального провадження № 0000478, які надійшли на дослідження. (а.с.97 Т.3) Також наявне фото схеми дорожньо-транспортної пригоди до протоколу огляду місця події ( а.с.98- зворот), яка містить ту слідову інформацію, яку експерт поклав в основу свого висновку, про що вказано як в самому висновку експерта, так і підтверджено в судовому засіданні під час його допиту. Крім того, експерт ОСОБА_75 попереджений про кримінальну відповідальність, має вищу освіту, кваліфікацію експерта згідно свідоцтва № 14934, виданого ЕКК МВС України 28.10.2016 року, стаж експертної роботи з 1992 року. За таких обставин у суду немає підстав недовіряти висновкам, викладеним у даному документі. Експерту вистачило для висновку даних, які містяться у наданих йому матеріалах, а сторона захисту не довела необхідності для висновку і взагалі для справи інших даних.

Щодо судово-медичних експертиз ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та причин смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Висновки експертів №116А від 22.11.2018 року щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_16 та №117А від 25.02.2019 року щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_15 проведені на підставі ухвал Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року про призначення судово-медичних експертиз щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та причин смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Відповідні висновки складені у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи правову позицію, згідно з якою відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК України, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п.1 ч.1 ст. 438 КПК України судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або під час здійснення судового провадження їй не було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами.( Постанова ОП ККС ВС у справі № 754/14281/17 (провадження № 51-218кмо19)

У розпорядженні сторони захисту вказані висновки експертизи наявні з моменту відкриття матеріалів згідно з ст.290 КПК України. Жодних зауважень про необхідність ознайомлення з матеріалами актів судово-медичного дослідження, на підставі яких проведено експертизи загиблих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , захист впродовж всього часу не ставив. У тому числі, не клопотав про необхідність дослідження вказаних документів перед судом під час того, як дані документи були предметом дослідження в судовому засіданні. Лише під час виступу у судових дебатах було звернуто увагу на невідкриття вказаних матеріалів згідно зі ст.290 КПК України та необхідність їх дослідження. Приєднана до матеріалів провадження письмова промова судових дебатів сторони захисту містить посилання на недопустимість експертних висновків про смерть потерпілих з підстав невідкриття медичної документації, на підставі якої вони проведені, стороні захисту, та необхідність їх дослідження. Отже, відповідно в той час, коли судом перед переходом до судових дебатів з`ясовувалось питання про наявність у сторін будь-яких клопотань, стороною захисту свідомо замовчувалось питання щодо відкриття даної медичної документації, та без жодних зауважень було вказано, про відсутність будь-яких клопотань у сторони захисту та можливість переходу до судових дебатів. Такі дії захисників обвинуваченого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суд розцінює як зловживання своїми правами з метою затягування процесу розгляду справи та штучного створення умов для можливості подальшого формального оскарження судового рішення на основі вказаних обставин.

Як підсумок розгляду зауважень сторони захисту, необхідно вказати, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним, та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, на чому ці порушення позначилися, або могли позначитися в результаті судового розгляду.

Таким чином, істотних порушень, які можуть призвести до визнання вищеокреслених доказів недопустимим доказом в розумінні ст.89 КПК України, судом не встановлено, а тому суд відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість, а також про недопустимість інших доказів, які є похідними від цих доказів, мотивувавши підстави таких висновків вище.

Отож, в ході судового розгляду досліджено ряд експертиз, які у своєму взаємозв`язку приводять суд до наступних висновків.

Так, з висновку експерта № 370 від 07 лютого 2019 року встановлено, що всі пошкодження робочої гальмівної системи, ходової частини та системи рульового керування автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» виникли під час ДТП, що підтверджує відсутність будь-яких технічних чинників, які б перешкоджали обвинуваченому ОСОБА_12 безпечно керувати транспортним засобом та дотримуватись ПДР України.

Відповідно до висновку експерта № 369 від 04 лютого 2019 року підтверджується, що всі несправності мотоцикла виникли в момент ДТП, а тому загиблий ОСОБА_15 керував технічно справним транспортним засобом.

Висновком експерта № 376 від 14 лютого 2019 року встановлено, що в момент первинного контакту взаємодіяли передня частина мотоцикла та передня ліва частина автомобіля. Повздовжня вісь мотоцикла розміщувалась під кутом, який знаходився в секторі від 150 до 170 градусів відносно повздовжньої осі автомобіля проти напрямку руху годинникової стрілки (зображення 1.21. додатку до даної експертизи безпосередньо показує вищевказане розташування транспортних засобів). Дана обставина вказує, що таке розташування транспортних засобів свідчить про те, що саме автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_12 перед зіткненням виїхав на смугу руху мотоцикла під керуванням загиблого ОСОБА_15 , де саме і відбулось зіткнення.

Згідно з висновком експертизи № 97 від 26 березня 2019 року категорично та беззаперечно встановлено, що зіткнення автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» під керуванням ОСОБА_12 з мотоциклом марки «Скайбайк TRX200» під керуванням ОСОБА_15 відбулось на лівій смузі руху дороги сполученням Любешів Любомль, в напрямку руху до м. Любомль, в місці, що передує розташуванні подряпини на асфальтному покритті. Також зазначено, що експерт прийшов до такого висновку щодо місця зіткнення, виходячи з розташування відокремлених частин від транспортних засобів, пошкодження поверхні проїзної частини, пошкодження мотоцикла.

Крім того, відповідно до висновку експерта №8171 від 22.07.2020 року у ситуації, що розглядається: водій автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.6 ґ, 12.2, 11.3 та 12.3 ПДР. За умови об`єктивної можливості виявити рух зустрічного мотоцикла, як при увімкненому ближньому світлі фар, так і без увімкненого освітлення, при виявленні великої тварини, можливо собаки, яка лежала на смузі руху автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , яка в даній дорожній ситуації створювала небезпеку для руху, водій автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР. Водій мотоцикла марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 повинен був діяти відповідно до вимог п.19.1 та 12.3 ПДР. При наданих слідством вихідних даних, при виникненні небезпеки для руху у вигляді великої тварини, можливо собаки, яка лежала на смузі руху автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , за об`єктивної можливості виявити рух зустрічного мотоцикла, як при увімкненому ближньому світлі фар, так і без увімкненого освітлення, діючи відповідно до вимог п.11.3 та 12.3 ПДР, водій ОСОБА_12 міг уникнути зіткнення. При наданих слідством вихідних даних, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 вимогам п.11.3 та 12.3 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Тож суд, з огляду на вищевикладене, враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 19 травня 2020 року, у справі № 490/10025/17, із якої вбачається, що основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

Аналізуючи встановлене у своїй сукупності, суд бере до уваги пояснення свідків, з яких вбачається, що в час, коли відбулась ДТП, погодні умови були ясними, видимість доброю; пояснення свідків, у тому числі обвинуваченого, про відсутність туману та сухість дорожнього покриття без заморозку. Разом з тим, як обвинувачений, так і пасажир, який рухався його транспортним засобом, зазначали про наявність перешкоди у вигляді чогось чорного на дорожньому покритті у напрямку руху автомобіля ближче до правої обочини. При цьому, обвинувачений вказав, що міг зупинити транспортний засіб перед даною перешкодою, оскільки рухався 80-87 км/год, однак не зробив цього, з якої причини, пояснити не зміг. Вказав, що здійснив поворот керма вліво з метою об`їзду перешкоди, під час чого відбулося зіткнення з іншим транспортним засобом.

Таким чином, за цих обставин неважливо, які були погодні умови, породи дерев лісових насаджень вздовж ділянки дороги, на якій відбулось зіткнення, у будь-якому випадку, якщо зіткнення відбулося, то ОСОБА_12 порушив п. 2.3б, д; 10.1; 11.3; 12.1; 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху України.

Поряд з цим, суд вважає, що зазначене спростовує зауваження захисту про вміст етилового спирту у м`язовій тканині трупа ОСОБА_15 в кількості 0,95 проміле (висновком експерта №117А від 25.02.2019 року) як обставину, яка має причинно-наслідковий зв`язок з подією ДТП, та звертає увагу на таке.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК України (наприклад, керування транспортним засобом без посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, не зареєстрованим, або без належного номерного знака (підп. «в» п. 2.9 ПДР) тощо); б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів (п. 10.3 ПДР), розвороту (п. 10.7 ПДР), заборони виїзду на зустрічну смугу руху транспорту (п. 11.4 ПДР), перевищення швидкості руху транспорту (п. 12.4 ПДР) тощо). Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли. Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення підп. «а» п. 2.9 ПДР не є елементом об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК, адже саме по собі не призводить до суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій статті. Диспозиція ст. 286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК України, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Вказане кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 серпня 2019 року по справі № 682/956/17.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод в наданні доказів, їх дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідивши та перевіривши усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочину, інкримінованого обвинуваченому, надавши оцінку вказаним обставинам з детальною мотивацією висновків щодо кожного з аргументів, висловлених стороною захисту, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, узгоджуються між собою.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_12 вимог п. 2.3б, д; 10.1; 11.3; 12.1; 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_15 отримали поєднану тупу травму тіла та комбіновану поєднану тупу травму тіла відповідно, від яких у обох потерпілих розвинувся травматичний шок важкого ступеню, що став причиною їх смерті. Тобто, доведеним є вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282). Таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, встановлених судом.

Підстав для ухвалення виправдувального вироку, як про це просила сторона захисту у судових дебатах, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_12 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65-67 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Хоча дане кримінальне правопорушення визначається як необережний злочин, однак відповідно до ст. 12 КК України воно належить до тяжких. Крім того, внаслідок протиправних дій ОСОБА_12 настали тяжкі наслідки у вигляді смерті двох неповнолітніх осіб.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а саме ОСОБА_12 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей у даному конкретному випадку мають формальний характер та жодним чином не зменшують суспільної небезпечності як його самого, так і правопорушень, вчинених останнім.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту причетності до події злочину, що мало місце під час судового розгляду, так як обвинувачений ОСОБА_12 визнав ту обставину, що перебував за кермом автомобіля, який був учасником ДТП, внаслідок якого загинуло двоє неповнолітніх, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Однак обвинувачений ОСОБА_12 під час допиту вказав, що визнає себе винним лише у порушенні одного із семи пунктів Правил дорожнього руху, а саме в порушенні п.2.3 ПДР. У зв`язку із цим, суд звертає увагу, що щире каяття передбачає визнання тих обставин, які ставляться в провину, та бажання залагодити свою провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації та бути підтвердженими матеріалами кримінального провадження. Однак, такі підтвердження відсутні у матеріалах справи, що в сукупності з поясненнями потерпілих, які вказували, що жодних заходів з метою відшкодування завданої шкоди чи вибачення обвинуваченим ОСОБА_12 не вживалося. Висловлені обвинуваченим вибачення лише в судовому засіданні не дають підстав для встановлення такої пом`якшуючої обставини як щире каяття, як на це вказувала сторона захисту протягом судового розгляду (Постанова 07.10.2020 справа № 347/1360/17).

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, конкретні обставини справи, характер та зміст допущених порушень ПДР, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, враховуючи позицію потерпілих щодо міри покарання, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_12 покарання за санкцією ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого злочину і його наслідків, відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства, правами потерпілих та особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, з огляду на конкретні обставини даного кримінального провадження.

При вирішенні цивільних позовів суд виходить з такого.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 подав позовну заяву до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у якій просить стягнути з ОСОБА_12 по 200000 гривень моральних збитків на користь кожного з потерпілих; 19950 гривень матеріальних витрат, пов`язаних з оплатою на поховання та інших похоронний обрядів та 36000 гривень судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з правової/правничої допомоги адвоката на користь ОСОБА_8 . На підтвердження матеріальних збитків до позову додано товарний чек №22 від 07.10.2018 року, копію прибуткового касового ордера №132 від 04.01.2021 року та квитанції до нього на суму 36000 гривень, в матеріалах справи також міститься договір про надання правової допомоги від 25.02.2018 року.

Також представник потерпілого ОСОБА_22 адвокат ОСОБА_10 подав цивільний позов до ОСОБА_12 про відшкодування майнової шкоди, у якому просить стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_22 30570 гривень майнової шкоди та витрати на правову допомогу у розмірі 9500 гривень. Вказано, що потерпілому ОСОБА_22 належав на праві власності мотоцикл марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 2018 року випуску, за кермом якого був ОСОБА_15 , який був придбаний новим, не бувшим у використанні, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після вказаної ДТП мотоцикл був знищений вщент та ремонту не підлягав. На підтвердження матеріальних збитків до позову додано довідку ФОП ОСОБА_76 про орієнтовну вартість станом на 2018 рік нового мотоцикла марки «Скайбайк TRX200» (30570 гривень), договір про надання правової допомоги №01/04-19 від 01.04.2019 року, акт здачі-прийняття виконаних робіт та квитанцію №01/04-19 на суму 9500 гривень.

Ухвалою суду від 27.07.2022 року в якості цивільного позивача залучено ОСОБА_9 , оскільки потерпілий/цивільний позивач ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.48 Т.4).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, встановити учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, з`ясувати розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Із матеріалів справи судом встановлено, що власником транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_77 (том 4, а.с.7).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6525931 від 02.10.2018 року на момент ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_12 , була застрахована у Волинському обласному управлінні ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (том 1, а.с.179).

Згідно з вищевказаним полісом при настанні страхового випадку страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200000 гривень; за шкоду, заподіяну майну 100000 гривень.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

За вимогами ст. 28, 30 вказаного Закону підлягає відшкодуванню шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 14-176цс18 (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України № 1961-IV).

Враховуючи наведене, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі №185/5823/20.

Виходячи із аналізу вищенаведених норм законодавства, враховуючи, що заявлені у цивільних позовах розміри моральної шкоди та матеріальних збитків не перевищують суми ліміту, вказаного у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6525931 від 02.10.2018 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки у даному випадку ОСОБА_12 не є належним відповідачем.

З огляду на вказане, на підставі положень п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвокатів стягненню із обвинуваченого ОСОБА_12 також не підлягають.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

На підставі положень ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_12 на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експертів.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_12 та виконання ним процесуальних обов`язків суд вважає за необхідне обрані щодо нього заходи забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст. 50, 65-67 КК України, ст.373, 374, 392-395КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_12 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

У задоволенні цивільних позовів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12 в дохід держави витрати за проведення:

-інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу №369 від 04.02.2019 року в розмірі 2 288 гривень 00 копійок;

-інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу №370 від 07.02.2019 року в розмірі 2 288 гривень 00 копійок;

-інженерної транспортно-трасологічної експертизи №376 від 14.02.2019 року в розмірі 5 148 гривень 00 копійок;

-інженерної транспортно-трасологічної експертизи №97 від 26.03.2019 року в розмірі 858 гривень 00 копійок;

-інженерно-транспортної експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №8171 від 22.07.2020 року - в розмірі 4 086 гривень 00 копійок.

Арешт на майно, накладений на підставі ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2018 року, скасувати.

Речові докази, а саме:

-мотоцикл марки «Скайбайк TRX200», д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який знаходиться на території ВПД №1 (сел.. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області (раніше Любешівське ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області) повернути власнику ОСОБА_22 ;

-автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , який знаходиться на території ВПД №1 (сел.. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області (раніше Любешівське ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області) - повернути власнику ОСОБА_78 ;

-подушку безпеки водія автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , коричневий гаманець, фрагмент дроту із патроном для лампи розжарювання, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області, - знищити.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 у виді домашнього арешту з покладеними обов`язками та тимчасове обмеження в користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами - залишити без змін.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області шляхом п одачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_79