ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2019 року за №0003823, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 08 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз

13 вересня 2016 року Московським районним судом м. Харків за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим і засуджено за:

ч.2 ст.185 КК України - на 2 роки позбавлення волі;

ч.1 ст.369 КК України - на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 08 травня 2024 року та в цей строк зараховано строк його попереднього ув`язнення з 27 березня 2024 року до 08 травня 2024 року.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

Епізод №1

16 липня 2019 року приблизно о 10 годині ОСОБА_8 у під`їзді АДРЕСА_2 повторно таємно викрав належну КП «Жилкомсервіс» металеву віконну решітку, вартістю 580 гривень.

Епізод №2

31 жовтня 2019 року приблизно о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 був зупинений поліцейськими екіпажу №5051 УПП у Харківській області ДПП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зв`язку з розпиванням ОСОБА_8 алкогольного напою (пива) в забороненому законом місці, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 КУпАП. У ході здійснення поверхневої перевірки ОСОБА_8 у нього було виявлено полімерний пакет із невідомою речовиною зеленого кольору рослинного походження. Затим ОСОБА_8 висловив поліцейському ОСОБА_10 протиправну пропозицію надати йому неправомірну вигоду за нефіксацію причетності ОСОБА_12 до правопорушень із метою уникнення відповідальності за їх вчинення, на що ОСОБА_10 відмовив і попередив ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, яка передбачена ст.369 КК України. Проте ОСОБА_8 із метою надання неправомірної вигоди зазначеним вище поліцейським за вчинення ними як службовими особами неправомірних дій із використанням свого службового становища, ігноруючи отриману відмову, поклав на заднє сидіння автомобіля патрульної поліції «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 2 000 гривні, повідомивши працівникам патрульної поліції, що ці кошти він надає саме їм за нефіксацію вчинених ним правопорушень.

Епізоди №№3-14

Далі ОСОБА_8 у денний час доби в м. Харків повторно таємно викрав належні КП «Жилкомсервіс» металеві віконні решітки, вартістю 952 гривні кожна (по одній решітці за епізод):

17 серпня 2019 року - в другому під`їзді по АДРЕСА_4 ;

18 серпня 2019 року - в другому під`їзді по АДРЕСА_5 ;

31 серпня 2019 року - в першому під`їзді по АДРЕСА_4 ;

03 вересня 2019 року - в четвертому під`їзді по АДРЕСА_4 ;

13 вересня 2019 року - в третьому під`їзді по АДРЕСА_4 ;

15 вересня 2019 року - в четвертому під`їзді по АДРЕСА_5 ;

16 вересня 2019 року - в сьомому під`їзді по АДРЕСА_5 ;

17 вересня 2019 року - в шостому під`їзді по АДРЕСА_5 ;

18 вересня 2019 року - в першому під`їзді по вул. Бучми, 36;

02 та 04 жовтня 2019 року - у восьмому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107;

07 жовтня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин - у третьому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107-В.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через суворість, просить скасувати вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 08 травня 2024 року в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.1 ст.369 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд у ході призначення покарання не проаналізував можливість застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69 або 75 КК України, обрання альтернативних видів покарань та не врахував: те, що вчинені ОСОБА_8 злочини є нетяжкими, вчинені ще в 2019 році, внаслідок них завдано невелику майнову шкоду, яка за одним із епізодів відшкодована шляхом повернення викраденого майна, він сприяв досудовому розслідуванню, з часу їх вчинення змінив поведінку, зрозумівши протиправність своїх дій, став на шлях виправлення, за останні 5 років не притягувався до кримінальної відповідальності, хоча і є судимим, але повністю відбув покарання за вчинення попередніх злочинів, за які був засуджений у 2016 році, неофіційно працював на будівництві, розпочав лікування від алкогольної залежності та потерпіла сторона не має до нього претензій; наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень визнання винуватості, щире каяття, бажання вибачитись перед потерпілою стороною у випадку її участі в судових засіданнях. Водночас захисник посилається на те, що ОСОБА_8 не був обізнаний про призначені судові засідання в м. Полтава, що впливає на факт оголошення його розшуку та можливість застосування до нього положень ст.49 КК України.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним 14 епізодів кримінальних правопорушень і правильності кваліфікації його дій за: ч.2 ст.185, ч.1 ст.369 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок не переглядається.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 судом першої інстанції розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КК України.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи захисника про необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.ст.69 та 75 КК України позбавлені підстав.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 14 епізодів кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, один із яких корупційний, особу обвинуваченого, який судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, та обставини, яка його обтяжує вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння (за ч.1 ст.369 КК України).

При цьому, висока суспільна небезпека зазначених вище злочинів і даних про особу ОСОБА_8 полягає насамперед у кількості вчинених ним 14 епізодів злочинної діяльності, яка продовжувалась тривалий час, у тому, що він, будучи 8 разів судимим, у тому числі за злочини проти власності та особливо тяжкий злочин із посяганням на життя людини, за що відбував тривалі строки покарань у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив нові епізоди корисливого кримінального правопорушення та корупційного злочину в стані алкогольного сп`яніння, тобто належних висновків для себе не зробив і вперто не бажає ставати на шлях виправлення, а тому посилання захисника на обставини вчинених обвинуваченим злочинів як на підставу для пом`якшення ОСОБА_8 покарання чи зміну способу його виконання є неспроможними.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі й те, що виправлення та перевиховання останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що виключає можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Що стосується тверджень захисника про відшкодування шкоди потерпілим, то частину майна, яким заволодів ОСОБА_8 , було повернуто потерпілим завдяки діяльності поліції в ході проведення досудового розслідування та матеріали кримінального провадження не містять даних про компенсацію обвинуваченим шкоди потерпілим за власного волевиявлення останнього, а тому сама по собі відсутність заявлених у порядку позовного провадження претензій з боку потерпілих не впливає на справедливість обраного ОСОБА_8 заходу примусу.

Окрім того, всупереч аргументам апеляційної скарги, перевіркою матеріалів справи не встановлено та стороною захисту в суді апеляційної інстанції не надано відомостей щодо працевлаштування ОСОБА_8 .

Доводи ж захисника про сприяння обвинуваченого розкриттю кримінальних правопорушень є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що поведінка ОСОБА_8 була проявом сприяння розкриттю злочинів, направлена саме на активну та ініціативну допомогу слідству в установленні нових фактів і обставин кримінальних правопорушень. У той же час, визнання ОСОБА_8 своєї винуватості та надання правдивих показань по обставинах злочинів у суді першої інстанції ще не підтверджує такої обставини, як активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Названої вище обставини не встановлено й органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Колегія суддів ураховує те, що обвинувачений розпочав лікування від наркотичної залежності, однак ці дані з огляду на викладені вище обставини в їх сукупності не є належною підставою для призначення йому покарання на підставі ст.69 чи ст.75 КК України.

Так, згідно з приміткою до ст.45 КК України (як у редакції на час вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, так і чинній редакції) корупційними злочинами відповідно до КК України вважаються злочини, передбачені, зокрема, ст.369 КК України.

Разом з тим, вимогами ч.1 ст.69, ч.1 ст.75 КК України встановлено заборону на застосування цих положень щодо осіб, які вчинили корупційний злочин.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 вчинив, у тому числі злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України, який є корупційним і входить до сукупності кримінальних правопорушень у цьому провадженні, то призначення обвинуваченому покарання із застосуванням приписів ст.ст.69 чи 75 КК України виключається.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання з реальним відбуттям, яке, при цьому, не є максимальним та обране із застосуванням найбільш сприятливого принципу складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 70 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також колегія суддів уажає безпідставними посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 не був обізнаний про призначені судові засідання в м. Полтава, що впливає на факт оголошення його розшуку та можливість застосування до нього положень ст.49 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.1 ст.369 КК України, згідно з ч.3 ст.12 КК України в редакції на час вчинення кримінального правопорушення були віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості, за чинною ч.4 ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а саме за: ч.2 ст.185 КК України до 5 років; ч.1 ст.369 КК України до 4 років.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України в редакції на час вчинення кримінального правопорушення особа звільнялась від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років. Чинні положення п.3 ч.1 ст.49 КК України також регламентують, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину (кріп випадку вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше 2 років) до дня набрання вироком законної сили сплинули 5 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.1 ст.369 КК України в період часу з 16 липня 2019 року до 07 жовтня 2019 року.

Таким чином, навіть без урахування факту оголошення обвинуваченого в розшук строки давності притягнення його кримінальної відповідальності станом на момент апеляційного розгляду в будь-якому випадку не закінчились, у тому числі з урахуванням того, що за змістом ч.2 ст.49 КК України перебіг давності переривається та обчислюється спочатку за кожне кримінальне правопорушення, якщо до закінчення зазначених ч.ч.1, 2 ст.49 КК України строків особа вчинила новий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше двох років.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4