Справа № 947/8035/24
Провадження № 1-кс/947/6386/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000195 від 02.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Одеським районним управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000195 від 02.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України в умовах воєнного стану.

В рамках вказаного кримінального провадження, на виконання доручення слідчого №60/СВ-135 від 12.02.2024 року про проведення слідчих (розшукових) дій, в рамках кримінального провадження співробітниками відділу ВВБ по 26 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПС України встановлено, що до кримінально правопорушення ймовірно причетний громадянин України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується наступними номерами телелефону: НОМЕР_1 , НОМЕР_2

Так, встановлено, що ймовірним організатором незаконного переправлення осіб через державний кордон України може бути саме ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

16.04.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року було проведено обшук за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В ході вказаного обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 , із встановленою сім-картою: НОМЕР_6 , зарядний пристрій чорного кольору до вказаного мобільного телефону, які упаковано до сейф-пакету НПУ №SUD 1122655. Вказаним мобільним телефоном користувався ОСОБА_5 .

Вказаний мобільний телефон та зарядний пристрій постановою старшого слідчого СВ ОРУП№1 ГУНП в Одеській області було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів в рамках кримінального провадження, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання.

Від прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 надійшов до суду рапорт слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області В. Суботки, в якому останній зазначив, що ним засобом мобільного зв`язку було повідомлено власника майна ОСОБА_5 про розгляд клопотання про арешт майна, проте останній зазначив, що не має змоги з`явитися до Київського районного суду м. Одеси на судове засідання та надіслав на додаток «WatsApp» заяву щодо розгляду клопотання за його відсутності (яку долучено до рапорту слідчого). Окрім того, слідчий у рапорті зазначив, що ОСОБА_5 в ході телефонної розмови повідомив слідчого, що не має можливості надіслати вказану заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі на електронну адресу суду у зв`язку із відсутністю зареєстрованої електронної пошти на його ім`я.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна за відсутності власника майна ОСОБА_5 , якого було повідомлено про розгляд клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000195 від 02.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Вказане кримінальне провадження за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України в умовах воєнного стану.

На виконання доручення слідчого №60/СВ-135 від 12.02.2024 року про проведення слідчих (розшукових) дій, в рамках кримінального провадження співробітниками відділу ВВБ по 26 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПС України встановлено, що до кримінального правопорушення імовірно причетний громадянин України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується наступними номерами телелефону: НОМЕР_1 , НОМЕР_2

Так, встановлено, що ймовірним організатором незаконного переправлення осіб через державний кордон України може бути саме ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

16.04.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року було проведено обшук за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В ході вказаного обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 , із встановленою сім-картою: НОМЕР_6 , зарядний пристрій чорного кольору до вказаного мобільного телефону, які упаковано до сейф-пакету НПУ №SUD 1122655. Вказаним мобільним телефоном користувався ОСОБА_5 .

Прокурор повторно звернуся до суду із клопотанням про арешт майна з виправленими недоліками для розгляду та просить поновити йому строк на звернення із клопотанням з огляду на те, що вилучене під час обшуку майно має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Враховуючи те, що як зазначає прокурор, у вилученому під час обшуку мобільному телефоні може міститься інформація, яка носить доказовий характер у зазначеному кримінальному провадженні, він мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає за можливе поновити стороні обвинувачення строк на звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучений під час обшуку мобільний телефон, належний ОСОБА_5 , відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Так, вилучений мобільний телефон може містити у собі інформацію щодо зв`язків ОСОБА_4 та планування імовірного вчинення кримінального правопорушення за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України в умовах воєнного стану, адже як зазначає прокурор наразі органом досудового розслідування встановлено, що останній імовірно є організатором злочинної діяльності.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений мобільний телефон може містити у собі інформацію стосовно вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в рамках кримінального провадження, а тому може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Отже, оскільки вилучений мобільний телефон може містити у собі інформацію стосовно вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в рамках кримінального провадження та необхідний органу досудового розслідування для огляду та виявлення інформації, яка може мати значення для досудового розслідування, у зв`язку із чим його визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик знищення інформації, яка міститься у ньому, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000195 від 02.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 , із встановленою сім-картою: НОМЕР_6 , зарядний пристрій чорного кольору до вказаного мобільного телефону, які було виявлено та вилучено 16.04.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1