печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України.

Так, ОСОБА_7 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0001848 від 15.08.2021 за вчинення корисливого злочину, вчиненого проти власності, зокрема ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став та з метою вчинення нового умисного кримінального правопорушення проти власності, створив організовану групу, залучивши до здійснення запланованої злочинної діяльності в якості співучасників окремих осіб.

Ураховуючи, що для здійснення вказаної злочинної діяльності необхідна значна кількість людей, ОСОБА_7 , розпочав пошук її учасників - виконавців, співвиконавців, пособників, при якому керувався критеріями схильності осіб за вольовими рисами до насильницьких дій, низькими морально-психологічними якостями, вчинення в минулому злочинів.

На вказану пропозицію, з метою отримання для себе певних матеріальних благ (з корисливих мотивів), відкликнулися наступні особи: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які добровільно надали свою згоду на вчинення злочину.

Так, ОСОБА_5 був виконавцем (співвиконавцем) - активним учасником запланованого кримінального правопорушення, надавши свою згоду на участь у злочині, вчиненому у складі організованої групи, достовірно знаючи про входження до її складу ОСОБА_7 та інших зазначених учасників, підтвердивши власними діями реальність своїх намірів, з метою реалізації розробленого ОСОБА_7 злочинного плану, відомого всім учасникам організованої групи, виконував відведені йому функції під час готування та вчинення кримінального правопорушення, а саме:перевіряв наявність потерпілих за місцем їх проживання та наявність їх сусідів вдома, ймовірні шляхи підходу до місця вчинення та шляхи відходу з місця вчинення злочину; приймав безпосередню участь у вчиненні відшуканні грошових коштів та ювелірних виробів, з метою подальшого таємного викрадення;виносив з місця вчинення злочину грошові кошти, ювелірні вироби та інші цінні речі здобуті злочинним шляхом.

08.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 17.08.2023, відповідно до якого зафіксовано обставини та сліди вчинення крадіжки з квартири ОСОБА_13 ;показаннями потерпілої ОСОБА_13 ;протоколами пред`явлення речей для впізнання, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_13 впізнала свічку та золоту сережку, які були викрадені з її квартири;показаннями потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_14 впізнав парфуми Ralf Loran, які були викрадені з його квартири; протоколами огляду відеозаписів з камер відеоспостереження, відповідно до яких, у ході огляду відеозаписів виявлено осіб, які готувались та вчинили крадіжку з квартири ОСОБА_13 ;висновком судової портретної експертизи, відповідно до якого у зображенні особи (відео з камери спостереження) ймовірно зображений ОСОБА_5 . висновком судової фототехнічної експертизи, відповідно до якого зображення кепки синього кольору з білим написом, штанів зеленого кольору кросівок чорного кольору з білою підошвою на особі подібні за груповою належністю у відеозаписах від 07 та 09.08.2023;показаннями свідка ОСОБА_15 ;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнала особу, яку вона бачила у будинку; протоколом обшуку від 23.11.2023 відповідно до якого у квартирі ОСОБА_5 , розташованої по АДРЕСА_1 , вилучено: банківську карту АТ «Універсалбанк» на ім?я ОСОБА_16 ; одяг та взуття; протоколом обшуку від 23.11.2023 відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_7 у житловому будинку, розташованого по АДРЕСА_2 вилучено: парфуми, ароматизовану свічку та інші речі; протоколом обшуку від 23.11.2023 відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме у квартирі, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , вилучено золоту сережку, гроші, цінності та інші речі. протоколами про проведення щодо ОСОБА_7 негласних слідчих (розшукових) дій, у ході яких зафіксовано зустрічі та розмови між учасниками групи, розмови про окремі обставини учинення злочинів, викрадені речі та розподіл грошей, тощо; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем ймовірності може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду - обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна, тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, вищевказаний злочин вчинено у складі організованої групи, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки й постійне місце роботи.

Також, місцезнаходження усіх речей і документів, що можуть мати значення для кримінального провадження, на даний час не встановлено, а також не встановлені усі особи, що причетні до вчинення кримінальних правопорушень в складі організованої злочинної групи, виконавцем в якій він є, тому з метою перешкоджання досудовому розслідуванню ОСОБА_5 зможе самостійно або шляхом повідомлення інших співучасників кримінальних правопорушень знищити або спотворити речі і документи, а також знаряддя вчинення кримінальних правопорушень. Тому обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування його з іншими, не встановленими на даний час учасниками, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочинів, уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які його викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а саме: метою приховання слідів злочину, може вчиняти дії щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінального правопорушення; знищити чи спотворити мобільні телефони та сім-картки, які використовувалися в тому числі для з`єднання через мобільний додаток «WhatsApp» та спілкування з іншими учасниками для вчинення злочинів; знищити документацію, яка свідчить про вчинення злочинів. Ці документи мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні; знищити інші речі та документи, які можуть підтверджувати причетність ОСОБА_5 та інших учасників організованої злочинною групи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а також інших кримінальних правопорушень, до яких ОСОБА_5 може бути причетний;

Також, зазначено, що вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на корисливий характер злочину, у вчиненні якого він підозрюється, входження його до складу організованої групи, яка вчиняла особливо тяжкі злочини проти власності, відсутність постійного місця роботи та постійного джерела доходів.

Крім наявності ризиків, відповідно до положень ст. 178 КПК України, необхідно враховувати: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється: від 7 до 12 років з конфіскацією майна; відсутність міцних соціальних зв`язків;відсутність постійного місця роботи, джерела доходів;репутацію підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності; особливо великий розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_5 під вартою, матеріали кримінального провадження не містять.

Відтак, зазначені вище обставини виправдовують застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою і є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки підозра обґрунтована та ризики наявні.

Адвокат та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозра є необґрунтовано, а ризики надуманими, а тому клопотання є необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Також, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи процесуальну позицію підозрюваного та захисника з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбаченого у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, враховуючи, що в противагу вказаним ризикам сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували вказані ризики.

Варто зазначити, за встановлених обставин під час судового розгляду встановлено, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходжу до висновку про задоволення клопотаннят та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.05.2024, в межах строку досудового розслідування.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Так, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

При визначенні підрозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, мотив, матеріальний розиір завданої шкоди, слідчий суддя вважає визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, на підставі ч.3 ст. 182 КПК УКраїни, у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у сумі становить 2 242 400,00 грн., що, на думку суду, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням вказаних обставин, що виправдує мету застосування запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.05.2024 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023.

Підозрюваного ОСОБА_5 , в залі суду взяти під варту.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у сумі становить 2 422 400,00 (два мільйони чотириста двадцять дві тисячі чотириста) гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, в разі внесення застави, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена, як самою підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.05.2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваним ОСОБА_5 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1