Справа № 504/1470/24
Номер провадження 1-кп/504/553/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в смт. Доброслав, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000089 від 09.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нападени Унгенського району Молдова, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.08.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнений 13.05.2022 року по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

В подальшому правовий режим воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався. На підставі Указу Президента України від 06.11.2023 №734/2023, який затверджений Законом України від 08.11.2023 № 3429, воєнний стан в Україні діяв 27.01.2024 року.

27.01.2024 року ОСОБА_4 , який раніше засуджений Комінтернівським районним судом Одеської області 08.08.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, судимість у якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, перебував за запрошенням ОСОБА_5 у будинку останнього, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, під час перебування у вищевказаному будинку, ОСОБА_4 , знаходячись у спальній кімнаті, на поверхні дерев`яного столу помітив належні ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень кожна, які ОСОБА_4 визначив предметом свого злочинного посягання та в останнього виник умисел на таємне викрадення вказаних грошових коштів.

На виконання свого злочинного умислу, 27.01.2024 приблизно о І9 год. 50 хв., більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими для потерпілого, таємно, умисно, з метою власного збагачення, викрав з поверхні дерев`яного столу в спальній кімнаті грошові кошти в загальній сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень кожна, які заховав до кишені своїх штанів.

У подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, а вкраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 2000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, обвинувачений свою вину у вчиненні вищевказаного діяння, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення обставинам, вказав, що подібного не повторить у ніякому разі, йому соромно за вчинене. Обвинувачений повідомив, що повернув потерпілому частину викрадених грошових коштів у сумі 1000,00 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 , звернувся до суду із заявою, згідно якої просить не застосовувати до обвинуваченого суворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Суд враховує, що ОСОБА_4 є громадянином України, не працевлаштований, неодружений, раніше не одноразово судимий, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання. Відповідно до доповіді органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі. Суд враховує думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, не заперечував, щодо застосування дії ст. 75 КК України. Потерпілий просив суд не карати обвинуваченого суворим покаранням.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючу обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений, хоча й раніше судимий, проте характер вчиненого діяння та поведінка обвинуваченого після вчиненого правопорушення, яка полягала у частковому відшкодуванні завданої шкоди та примиренню з потерпілим, дозволяє дійти висновку про можливість призначення обвинуваченому мінімального покарання.

Враховуючи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України та встановленням іспитового строку на 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Речові докази не долучалися. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.п 2,3 ч. 3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1