Справа № 459/1566/24
Провадження № 1-кп/459/106/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000374 від 09.04.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 28.09.2021 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.12.2023 у зв`язку із відбуттям терміну покарання, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 8 квітня 2024 року, приблизно в 17 год. перебуваючи на вулиці Сокальській поблизу багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , на лавці виявив сумку, яку вирішив викрасти.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 з подальшими змінами та доповненнями, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, оглянув вмістиме у цій сумці-барсетці, серед яких знаходились особисті речі та важливі особисті документи потерпілого ОСОБА_5 , а саме: банківська пластикова картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; посвідчення водія на імя ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Мерседес Бенз» р.н. НОМЕР_3 , пластикова картка НОМЕР_4 на прізвище ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль марка «BUICK REGAL» р.н. НОМЕР_6 та пенсійне посвідчення серія НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_5 .

Будучи переконаним, що документи та сумка-барсетка належить ОСОБА_5 , таємно викрав сумку-барсетку разом із вказаними вище документами, в тому числі банківську пластикову картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , із місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа.

Крім цього, ОСОБА_4 , 8 квітня 2024 року, у період часу із 18 год. 56 хв. по 18 год. 58 хв., перебуваючи на вулиці Сокальська,10 в м. Червоноград Львівської області, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 з подальшими змінами та доповненнями, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, маючи при собі банківську картку потерпілого ОСОБА_5 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку попередньо викрав вказаного дня близько 17 год., розрахувався нею при купівлі товарів в аптеці №19 на суму 316,38 грн. та при купівлі товарів у приміщенні магазину «Акцент» на суму 147 грн., а всього на загальну суму 463,38 грн.

Також, ОСОБА_4 , 8 квітня 2024 року, у період часу із 19 год. 33 хв. по 19 год. 37 хв., перебуваючи на вулиці Сокальська,11 в м. Червоноград Львівської області, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 з подальшими змінами та доповненнями, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, маючи при собі банківську картку потерпілого ОСОБА_5 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку попередньо викрав вказаного дня близько 17 год., розрахувався нею при купівлі товару у приміщенні магазину «АТБ маркет №1086» на суму 477,5 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу із 18 год. 56 хв. по 18 год. 58 хв., перебуваючи на АДРЕСА_3 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 з подальшими змінами та доповненнями, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, маючи при собі банківську картку потерпілого ОСОБА_5 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку попередньо викрав вказаного дня близько 17 год., розрахувався нею при купівлі товару в аптеці №19 на суму 316,38 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу із 20 год. 04 хв. по 20 год. 06 хв., перебуваючи на вулиці С.Бандери,21 в м. Червоноград Львівської області, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 з подальшими змінами та доповненнями, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, маючи при собі банківську картку потерпілого ОСОБА_5 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку попередньо викрав вказаного дня близько 17 год., розрахувався нею при купівлі товарів в магазині «Алкосвіт» на загальну суму 882,5 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , 8 квітня 2024 року о 20 год. 10 хв., перебуваючи на АДРЕСА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 з подальшими змінами та доповненнями, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, маючи при собі банківську картку потерпілого ОСОБА_5 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку попередньо викрав вказаного дня близько 17 год., розрахувався нею при купівлі товарів в магазині «Чарка до свята» на суму 488,9 грн.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав та вказав, що на початку квітня 2024 року поблизу будинку АДРЕСА_2 , на лавці виявив сумку, яку викрав. У сумці побачив банківську картку, якою подальшому розраховувався у магазинах купуючи товари. Також зазначив, що завдані збитки відшкодував у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий подав заяву про розгляд справи у його відсутності. При цьому зазначив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченої та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами відповідно, є людиного молодого віку, раніше судимий, неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання скарг від сусідів не надходило.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття; відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України та обмеження волі, в межах санкції ст. ч. 1 ст. 357 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Ураховуючи сукупність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, суд вважає доцільним обрати йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Поряд з цим, судом взято до уваги позицію прокурора щодо можливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, а тому суд прийшов до висновку про можливість досягнення мети виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази: цифрові носії залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1