Провадження № 1-кп/947/877/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 08.03.2024 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 04.09.2023 по 07.03.2024, систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та фізичному насильстві, що виразилося у штовханні та призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_6 .

Так, 04.09.2023, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_6 , штовхав її, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Постановою Київського районного суду міста Одеси від 08.11.2023 у справі №947/28417/23.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 10.10.2023, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою проживання: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_6 , штовхав її, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП Постановою Київського районного суду міста Одеси від 31.10.2024 у справі №947/32855/23.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 03.02.2024, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_6 , тобто вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП Постановою Київського районного суду міста Одеси від 04.03.2024 у справі №947/6848/24.

Однак, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , ОСОБА_4 належних висновків не зробив, та знову 07.03.2024, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне та фізичне насильство, що виразилося у нецензурних висловлюваннях, словесних образах на її адресу, приниженні та залякуванні, штовханні, внаслідок чого ОСОБА_6 подано заяву про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме: 04.09.2023, приблизно о 18 годині 00 хвилин, 10.10.2023, приблизно о 17 годині 30 хвилин, 03.02.2024, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання з потерпілою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно своєї співмешканки психологічне та фізичне насильство у вигляді словесних образ, штовханні, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, образах, приниженні останньої, за що ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Продовжуючи свої протиправні дії, 07.03.2024 року, приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання з потерпілою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно останньої психологічне та фізичне насильство, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, штовханні, словесних образах на адресу потерпілої, приниженні, що, з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насильстві психологічного та фізичного характеру ОСОБА_4 , по відношенні до своєї співмешканки ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками - вчинення умисного систематичного психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, у період часу 04.09.2023, приблизно о 18 годині 00 хвилин, 10.10.2023, приблизно о 17 годині 30 хвилин, 03.02.2024, приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_6 психологічне та фізичне насильство.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками - вчинення умисного систематичного психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство) - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суд вважає, що з метою виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням для ОСОБА_4 буде у апробаційного нагляду.

Крім того, при ухвалені вироку слід взяти до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, за загальним правилом покарання за вчинене кримінальне правопорушення визначається законом про кримінальну відповідальність на час його вчинення.

У разі, якщо новий закон про кримінальну відповідальність пом`якшує кримінальну відповідальність, то він має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

На час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, санкція ст. 126-1 КК України, передбачала покарання у виді громадських робіт, арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі чи позбавлення волі.

Своєю чергою, на час розгляду кримінального провадження, набрали чинності зміни до КК України, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ, які набрали законної сили 28.03.2024 року.

Відповідно до внесених змін, санкція ст. 126-1 КК України викладена у новій редакції, нею передбачене покарання у виді громадських робіт, пробаційного нагляду на строк до п`яти трьох років або обмеженням волі на той самий строк або позбавлення волі на строк до двох років.

Тобто, редакція санкції ст. 126-1 КК України, на час вчинення кримінального правопорушення та на час судового розгляду відрізняється, замість арешту, передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду, який є більш м`яким покаранням відповідно до ст.51 КК України.

У зв`язку з цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд призначаючи покарання за ст. 126-1 КК України має керується її редакцією згідно Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ).

Призначення покарання у виді пробаційного нагляду пом`якшує кримінальну відповідальність порівняно із покаранням у виді арешту, тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню до обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити показання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1-3 ч.2 п.4 ч.3 ст.59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого. Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1