Справа № 444/1048/24
Провадження № 1-кс/444/204/2024
УХВАЛА

слідчого судді

18 березня 2024 року м. Жовква

Слідчий суддя Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 16.02.2024 за ч. 1 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

13.03.2024 року до слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області звернулася ОСОБА_4 із скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 16.02.2024 за ч. 1 ст. 146 КК України, та просить вказану постанову скасувати. Крім цього просить скасувати і постанови слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про відмову у визнанні її в якості потерпілої та постанови слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про відмову у визнанні в якості потерпілого її сина ОСОБА_6 .

В обгрунтування своїх вимог покликається на наступне.

Так, зазначає, що вона 28.01.2024 звернулася до ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, о 13:45, з протоколом усної заяви, поясненням, про скоєння злочину проти її сина, ОСОБА_6 30.12.2003 р. з приводу викрадення військовими. Просила провести перевірку, за фактом того, що 26.01.2024 об 11:00 год її сина ОСОБА_6 тимчасово проживаючого в м. Львові, зареєстрованого в с. Богуші, Нова 3, Рівненського р-н, Рівненської обл. було скеровано ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження ВЛК. Після проходження ВЛК його незаконно утримували в с. Радванці, Червоноградського р-ну, Львівської області. Зазначає, що 26.01.2024 р. близько 11:00 год, надійшов телефонний дзвінок від її сина ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ), який повідомив її, що до нього підійшли невідомі особи у військовій формі, які представились солдатом ОСОБА_7 . Працівники ТЦК повідомили, що йому потрібно проїхати з ними, щоб написати заяву про те, що він не перебуває на військовому обліку, і що треба сплатити адміністративне стягнення. Він почав відмовлятися. Почали вимагати гроші в розмірі 8 тис. грн. Обманним шляхом з психологічним примусом змусили проходити ВЛК. Вважає висновок ВЛК недійсним, тому що, її сину ОСОБА_6 17 серпня було видано тимчасове посвідчення військово зобов`язаного № НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті даної події їй та її синові спричинені моральні, фізичні та психологічні збитки, що призвели до погіршення фізичного стану.

27 лютого 2024 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження за даним фактом.

02.03.2024 року отримала постанову про закриття к/п та постанови від 27.02.2024 року про відмову в залученні в якості потерпілої її та її сина.

Вказує, що слідча СВ відділу поліції № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_8 , опитавши якихось свідків, не перевірила їх покази, не взяла покази та докази у заявників-потерпілих, винесла невмотивовані постанови про відмову у визнанні потерпілими та закрила кримінальне провадження.

Вважає, що слідчою не проведено жодної слідчої дії, жодного виклику потерпілого для надання пояснень, не виявила винних в скоєні тяжкого злочину проти її двадцятирічного сина, зробила упереджені односторонні висновки, прикриваючи тяжкий злочин.

Скаржниця ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, однак подала заяву, просила розгляд спрпави проводити у її відсутності.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засідані просила відмовити в скарзі, вважає свої дії правомірними, представила для огляду в судовому засіданні матеріали оскаржуваного кримінвального провадженя.

Слідчий суддя заслухавши доводи скаржниці, оглянувши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважає, що дана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Відповідно до ст. 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Зі змісту ст. 307 КПК України, вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, із досліджених матеріалів скарги, а також матеріалів оглянутих в судовому засіданні кримінального провадження вбачається наступне.

Слідчим відділенням відділу поліції №2 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесено 16.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.146 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідча 22.02.2024 в якості свідка допитала гр. ОСОБА_9 , який являється працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно показів якого вбачається, що 26.01.2024 приблизно о 09.00 год. він спільно із колегою, перебуваючи в м. Дубляни, яке відноситься до території обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_3 , підійшли до особи чоловічої статі, яка за зовнішнім виглядом підпадала під категорію осіб, які підпадають під мобілізацію в умовах воєнного стану. Підійшовши до даного громадянина останні запропонували йому проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки військово-облікових даних, на що останній добровільно погодився та спільно із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 на службовому автомобілі, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Даним чоловіком виявився гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому з метою встановлення придатності до військової служби, останнього було скеровано для проходження ВЛК у КНП «Жовківська лікарня». Після проходження ВЛК, яке підтверджувало придатність гр. ОСОБА_6 до військової служби, було прийнято рішення про мобілізацію останнього та його направлення до військової частини НОМЕР_3 . Відправлення гр. ОСОБА_6 відбулося на підставі поіменного списку, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-яких протиправних дій по відношенню до гр. ОСОБА_6 , згідно показів ОСОБА_9 не було.

Крім цього, 26.02.2024 в якості свідка допитано гр. ОСОБА_10 , який являється командиром роти матеріально-технічного забезпечення в/ч НОМЕР_3 , згідно показів якого вбачається, що 26.01.2024 відповідно до наказу №23 в в/ч НОМЕР_3 почав проходити військову службу гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час несення служби гр. ОСОБА_6 не мав бажання проходити службу та відмовився від прийняття присяги. Згідно показів ОСОБА_10 , жодного тиску по відношенні до гр. ОСОБА_6 не було, ніхто його насильно не утримував. 07.02.2024 приблизно о 13.00 год. зібравши весь особовий склад НОМЕР_3 на шикування, було виявлено відсутність гр. ОСОБА_6 . Однак, напередодні, цього ж дня, приблизно о 12.30 год. до солдата ОСОБА_6 на автомобілі біло-червоного кольору, марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. не пригадує, однак на реєстрації Рівненської області, приїжджали батьки гр. ОСОБА_6 та в цей час останній самовільно залишив в/ч НОМЕР_3 та спільно із батьками на вищезгаданому транспортному засобі попрямував у невідомому напрямку. На мобільні дзвінки не відповідав, після цього ОСОБА_10 повідомив про даний факт чергового по частині та по даному факту відкрили службове розслідування.

Крім цього, із пояснення гр. ОСОБА_11 , який являється ЗСУ старшиною та який 07.02.2024 будучи в наряді №1, побачив, що близько 14.00 год. солдат ОСОБА_6 вибіг з в/ч НОМЕР_3 та побіг в сторону автомобіля, не зважаючи на зауваження останнього. Автомобіль був біло-червоного кольору та знаходився приблизно 150 м від прохідної, після того як ОСОБА_6 підбіг в автомобіль, то попрямував в невідомому напрямку, а останній доповів про це по рації.

Крім цього, із пояснення гр. ОСОБА_12 , який являється командиром відділення та 07.02.2024 перебував в наряді, вбачається, що в цей день приблизно о 14.00 год. йому на рацію надійшла інформація від гр. ОСОБА_11 , про те, що гр. ОСОБА_6 покинув приміщення в/ч НОМЕР_3 і перебіг через прохідну до автомобіля, який його очікував неподалік.

Крім цього, в порядку ст. 93 КПК України, було надано запит начальнику в/ч НОМЕР_3 , з метою отримання інформації про проходження військової служби та підстав відносно гр. ОСОБА_6 . Згідно відповіді отриманої із в/ч НОМЕР_3 , вбачається, що відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 26 січня 2024 №23, у в/ч НОМЕР_3 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_6 2003 р.н., який був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даним наказом гр. ОСОБА_6 був призваний на посаду стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_3 , ВОС-100915Т.

Також з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що 07.02.2024 солдат ОСОБА_6 самовільно залишив пункт дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_3 .

Крім цього з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчою з метою виклику для проведення допиту в порядку ст. 352 КПК України, викликалася ОСОБА_4 , яка являється матір`ю ОСОБА_6 , однак остання від прибуття до ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області відмовилася.

Згідно із положенням ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на дізнавача, слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає обсяг перевірочних дій, достатній, за переконанням дізнавача, слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є кримінальним правопорушенням.

Таким чином, на думку слідчого судді, слідчою ОСОБА_13 в достатній мірі проведено обсяг перевірочних дій, та прийнято законе та мотивоване рішення відповідно до положень КПК України, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження на а.с. 67 є лист за підписом ТВО командитра В/ч НОМЕР_3 ОСОБА_14 з якого вбачається, що07.02.2024 солдат ОСОБА_6 самовільно залишив пункт дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_3 та за даним фактом повідомленні відповідні підрозділи військової служби та правопорядку за підсумками якого матеріали надіслані до ТУ ДБР м. Львів для відкриття кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, скарга гр. ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 16.02.2024 за ч. 1 ст. 146 КК України, подана з метою уникнення відповідальності її сином ОСОБА_6 за залишення ним пункту дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_3 , за що передбачено відповідальність за ст. 407, 408 КК України.

Отже, слідчий суддя прийшов до переконання про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 16.02.2024 за ч. 1 ст. 146 КК України.

Враховуючи те, що на думку слідчого судді відсутні підстави для скасування постанову слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 16.02.2024 за ч. 1 ст. 146 КК України то і відсутні підстави для скасування постанови слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про відмову у визнанні в якості потерпілої ОСОБА_4 та постанови слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про відмову у визнанні в якості потерпілого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 16.02.2024 за ч. 1 ст. 146 КК України - відмовити.

В задоволені скарги ОСОБА_4 на постанови слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про відмову у визнанні в якості потерпілої ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволені скарги ОСОБА_4 на постанови слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 лютого 2024 року про відмову у визнанні в якості потерпілого ОСОБА_6 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000074 від 16.02.2024 за ч. 1 ст. 146 КК України - повернути слідчому СВ ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1