Вирок

Іменем України

15.04.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000830 від 24.09.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2019 року за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, звільненого з місць позбавлення волі 14.08.2023 року за закінченням строку відбуття покарання, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , т.м. НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2023 року близько 20.46 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією російської федерації, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася, та, будучи раніше судимим за вчинення корисливих правопорушень, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, проник у приміщення роздягальні, яке належить закладу «Юнітас» за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав особисте майно ОСОБА_6 , а саме: шкіряну сумку чорного кольору торгової марки «Harvest» (котра матеріальної цінності не становить), в якій знаходилися наступні речі, а саме: три зв`язки ключів (матеріальної цінності не становлять), складний ніж торгової марки «Skiff» (матеріальної цінності не становить), один шкіряний гаманець темно-коричневого кольору, середнього розміру (матеріальної цінності не становить), в якому знаходилися грошові кошти в сумі 500 грн., банківські картки на ім`я ОСОБА_6 , ID-паспорт на ім`я ОСОБА_6 , водійські права на ім`я ОСОБА_6 , одна пара сонцезахисних окулярів (матеріальної цінності не становить) та грошові кошти, які знаходились у задній кишені сумки, в розмірі 17500 грн. Загальна сума збитків, завданих кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 , становить 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в інше приміщення, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив усі обставини його вчинення. Пояснив, що 23.09.2023 року перебував на вул. Київській у м. Львові та в будинку №24 побачив бар «Юнітас». На цей час обвинувачений не працював та потребував коштів, оскільки мав борг 8000 грн., який повинен був віддати, адже його сім`ї погрожували наслідками невіддачі такого боргу. Влаштуватись на роботу йому було складно, оскільки має проблеми з кістками ніг і не може виконувати важкої роботи. В пошуках грошей він вирішив зайти до вищевказаного бару, однак, не через центральний вхід, а збоку, зайшовши спочатку в під`їзд будинку і спустившись по сходах на нижній рівень, де справа від сходів було приміщення, схоже на роздягальню. Він зайшов туди через двері, які не були закриті на замок, та побачив, що в даному приміщенні нікого немає, а посередині стоїть стіл і вішалка, на столі лежала сумка чорного кольору, яку носять через плече. Він зрозумів, що в цій сумці можуть бути цінні речі, в тому числі гроші, а тому, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв цю сумку, покинув вищевказане приміщення і попрямував в напрямку дому. По дорозі витягнув із сумки грошові кошти в загальній сумі 18000 грн., які забрав із собою, а сумку із ключами та банківськими картками заховав неподалік будинку, в якому проживає. Викрадені кошти витратив на погашення боргу, на дітей та продукти. Через день був викритий працівниками поліції, оскільки, як з`ясувалося, на місці події була камера відеоспостереження, яка зафіксувала крадіжку. Після викриття у вчиненні злочину одразу добровільно відшкодував потерпілому 5000 грн., а в подальшому усю решту суми заподіяної шкоди. Розуміє, що вчинив неправильно, у скоєному кається, просить суворо не карати, давши йому шанс довести своє виправлення, у судовому засіданні публічно попросив вибачення у потерпілого. Будучи допитаним у суді, потерпілий ОСОБА_6 вказав, що він являється фізичною особою-підприємцем та має паб « Юнітас », в якому одночасно працює кухарем. Паб розташований у АДРЕСА_2 . У напівпідвальному приміщенні будинку розташовується службове приміщення - переодягальня, в якій працівники змінюють одяг. У суботу 23.09.2023 року близько 22.00 год., завершивши роботу і збираючись додому, виявив відсутність у роздягальні своєї сумки, яку там попередньо залишив та в якій знаходились гроші, банківські картки, водійське посвідчення. Разом з працівниками почали переглядати відеозаписи з камер спостереження та виявили, що сумка була викрадена невідомою особою, як потім було встановлено ОСОБА_7 , у зв`язку з чим на місце події було викликано працівників поліції. Обвинувачений ОСОБА_7 в день викриття пояснив, що викрав кошти, оскільки такі необхідні на утримання дітей, одночасно відшкодував йому 5000 грн. заподіяної шкоди, а в подальшому сплатив усю суму, відшкодувавши таким чином усі 18000 грн., що були викрадені. Також потерпілому було повернуто усі речі, які викрадено, зокрема сумку, документи, ключі. На даний час потерпілий претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, вважає, що, відшкодувавши заподіяну шкоду у повному обсязі, ОСОБА_7 довів, що може виправитися без позбавлення волі, тому вважає, що останній може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, а також матеріалів, які стосуються речових доказів та судових витрат у справі.

Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_7 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної із проникненням в інше приміщення, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Що стосується такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, то така згідно обвинувального акту стороною обвинувачення ОСОБА_7 не інкримінована та у формулюванні обвинувачення відсутня, як і відсутнє посилання в обвинувальному акті на рецидив злочинів, як обтяжуючу покарання обставину. А тому, враховуючи наведене та беручи до уваги положення ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться виключно в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а також з огляду на те, що під час розгляду справи прокурором обвинувачення не змінювалось, суд вважає встановленою вину ОСОБА_7 виключно у вчиненні інкримінованих йому згідно обвинувального акта дій, винуватість у скоєнні яких обвинуваченим визнана повністю, та в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання обернути чуже майно на свою користь, незаконно збагатитися, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним у розкритті кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 , який вину у скоєному визнав повністю, раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення проти приватної власності, новий злочин вчинив через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, позитивно характеризується за місцем фактичного проживання, має на утриманні двох власних малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину дружини від першого шлюбу: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких спільно виховують із дружиною ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015 року, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також дані, які позитивно характеризують обвинуваченого, його позитивна посткримінальна поведінка, дають підстави для призначення покарання на рівні мінімальної межі, визначеної в санкції ч.4 ст.185 КК України.

Водночас суд приймає до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків прямо передбачених ч.1 ст.75 КК України, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення не підпадає під категорію винятків, визначених у ч.1 ст.75 КК України, а тому, положення зазначеної статті щодо застосування судом звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути застосовані до обвинуваченого. При цьому, суд вважає, що для застосування таких положень наявні правові підстави, адже усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, активне сприяння ним проведенню досудового розслідування, готовність відповідати за скоєне, повне відшкодування потерпілому ОСОБА_6 заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, повернення викраденого майна, відсутність у зв`язку з цим у потерпілого претензій до обвинуваченого матеріального характеру, добросовісне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків впродовж усього судового провадження, а також думка прокурора та потерпілого про доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Разом з тим, на ОСОБА_7 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, потреби у продовженні якого немає з огляду на добросовісне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків в ході судового розгляду справи.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Львівським НДЕКЦ МВС України проводилась судова дактилоскопічна експертиза. Згідно наявної довідки про вартість виконаної експертизи витрати на залучення експерта з оформленням висновку №СЕ-19/114-23/19726-Д від 11.10.2023 року у даному кримінальному провадженні складають 1912,00 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , у виді домашнього арешту в нічний час доби - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 коп.

Речові докази: 1) 10 (десять) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень: серії та номер ЛД3104485, ЛГ8523701, БЄ6196814, ГА5642565, ВИ7479600, ХЖ7655461, ЄЄ7634883, АЛ0929932, АЄ6221464, БВ2013026, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у власності останнього; 2) одну пару кросівок чорного кольору, одну пару джинсів синього кольору, одну футболку чорного кольору M.R.S, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити у власності останнього; 3) пластикову банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_2 , строк дії 09/23, KDV Visa; пластикову банківську карту « Ощадбанк» № НОМЕР_3 , строк дії 11/24, 9143 UAN 13/323 world debit; пластикову банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , строк дії 12/24, TARAS BURBAN 13/323 Visa; пластикову банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_5 ; пластикову карту «Megasport» - клубна карта № НОМЕР_6 ; пластикову карту «Олімп спортивний клуб»; ID карту-паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , № НОМЕР_7 ., ч/м, дійсний до 09.02.2023, громадянство Україна/UKR.; водійські права на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Львівська, ІНФОРМАЦІЯ_7 до 05.12.2045, центр 4641, TSC 4641, НОМЕР_9, категорії В; пластикову карту - посвідчення № НОМЕР_8 від « Білих Горват », видане 28.04.2018 року на ім`я ОСОБА_13 , дійсне до 28.04.2020; шкіряний гаманець чорного кольору, який закривається на металеву кнопку; сонцезахисні окуляри в металевій оправі; три зв`язки із металевими ключами; шкіряну бананку чорного кольору із емблемою торгової марки «Harvest»; складний ніж металевий торгової марки «Skif», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у власності останнього; 4) DVD-R диск із відеозаписами за 23.09.2023 року з камер відеоспостереження закладу «Юнітас», розташованого у АДРЕСА_2 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000830 (в матеріалах досудового розслідування); 5) поліетиленовий спецпакет МВС Україна Експертна служба №5805805 , в якому знаходиться таблиця №1 до ПОМП від 23.09.2023 року, дактилокарта ОСОБА_7 , та який передано згідно квитанції №001131 на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - скерувати до Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області для подальшого зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0000830 (в матеріалах досудового розслідування); 6) паперовий конверт, в якому знаходиться змив із зовнішньої ручки замка дверей заднього входу, вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; паперовий пакет, в якому знаходиться змив із внутрішньої ручки замка дверей заднього входу, вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; паперовий пакет, в якому знаходиться недопалок з маркуванням «Sobranie», вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; паперовий конверт, в якому знаходиться змив з навісного замка (колодки) дверей роздягальні, вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , які згідно квитанцій №№001132, 001133, 001134, 001135 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1