Справа № 487/6311/23
Провадження № 1-кс/487/2987/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001496, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001496, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.03.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, який в подальшому було продовжено. Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної запобіжного заходу спливає 14.05.2024, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, слідчий просив продовжити стосовно підозрюваного строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували у зв`язку з його безпідставністю та не доведеністю ризиків. Просили обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001496 від 16.08.2023 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вогнепальної зброї, у невстановленому органом досудового розслідування місці та час, при невстановлених обставинах, незаконно без передбаченого законом дозволу, таємно, в порушення вимог додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 придбав вогнепальну зброю, а саме 5,45 мм автомат Калашникова вкорочений (АКС-74У), номер « НОМЕР_1 », 1989 року виготовлення, виробництва АТ «Вятсько-Полянський машино-будівельний завод Молот», СРСР, де зберігав його у невстановленому органом досудового розслідування місці та 30.08.2023 у період часу з 13:16 год. по 13:25 год., знаходячись по проспекту 200-років Херсону в м. Херсон збув його гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні дані особи змінено у зв`язку із забезпеченням безпеки особи), за грошові кошти у розмірі 40 000 гривень, які останній передав ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України - зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

14.03.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

16.03.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.05.2024 включно.

08.05.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.05.2024 включно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: показами свідка ОСОБА_8 ; проведеним 08.09.2023 року впізнання за фотознімками на якому свідок ОСОБА_8 впізнав чоловіка яким є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який 30.08.2023 передав ОСОБА_7 в ході проведення оперативної закупівлі білий поліетиленовий пакет в якому знаходився автомат; протоколом негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (ст. 263 КПК України) від 22.11.2023 року, в ході проведення якої встановлено, що ОСОБА_7 збуває ОСОБА_5 наркотичні засоби та психотропні речовини за грошові кошти, а також відбуваються домовленості з приводу передачі ОСОБА_5 вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_7 з метою подальшого її збуту; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (ст. 263 КПК України) від 08.01.2024 року, в ході проведення якої встановлено, що останній розмовляв з ОСОБА_5 з метою подальшого збуту вогнепальної зброї та боєприпасів.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 263 КК України передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , є тяжким, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що за версією сторони обвинувачення кримінально-протиправні дії були вчинені ОСОБА_5 30.08.2023 року, що було задокументовано в ході НСРД. Після цього ОСОБА_5 було затримано з підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України (ризик можливої втечі) лише 14.03.2024 року та в цей же день повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України. В період між інкримінованими подіями та затриманням ОСОБА_5 належним чином проходив службу в Національній гвардії України та протиправних дій не вчиняв (протилежного стороною обвинувачення не доведено). Зазначене у своїй сукупності зменшує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового слідства та суду, проте не усуває його повністю.

Також прокурором у судовому засіданні доведено, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення умисних злочинів, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі. На даний час відносно ОСОБА_5 судом здійснюється розгляд кримінального провадження №0000125 від 04.11.2022 року за ч. 1 ст. 121 КК України. Отже, наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки необхідно: отримати висновки експертиз відео-, звукозаписів, виконання яких доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення, а саме до інформації, що перебуває у володінні операторів мобільного стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл» щодо абонентських з`єднань за номером телефону, яким користувався підозрюваний ОСОБА_7 . Після отримання вказаної інформації здійснити її огляд та аналіз; виконати вимоги щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації (розсекретити), як законних підстав для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 260, 263, 264, 267, 269 КПК України, а саме: клопотання та доручення слідчого СУ ГУНП в Херсонській області, ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду; встановити та допитати у якості свідків осіб, які можуть надати достовірні свідчення про протиправну діяльність підозрюваних щодо здійснення незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин; на підставі зібраних доказів визначитись із остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваного ОСОБА_7 , повідомити про нову підозру зміну раніше повідомленої підозри; скласти та направити до суду в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт.

13.05.2024 року керівником Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 14.06.2024 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий судді враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання до семи років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1987 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має середню освіту, не одружений, дітей не має, на утриманні ніхто не перебуває. Підозрюваний має постійне місце реєстрації та місця проживання, є військовослужбовцем, раніше засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має, на даний час відносно ОСОБА_5 судом здійснюється розгляд кримінального провадження за ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому, з урахуванням стадії досудового розслідування та вже проведених слідчих та процесуальних дій, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризикам в межах строку досудового слідства.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. При покладенні обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України (не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду), слідчий суддя враховує, що за матеріалами клопотання єдине зареєстроване та документально підтверджене місце реєстрації підозрюваного розташоване у селі Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід, обраний щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, а саме: зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 14.06.2024 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді діє до 14.06.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1