Провадження 1кп-932/657/23
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

за участю:

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0000939, № 0000118, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходяться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 21.02.2024 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 20.04.2024 року включно.

Прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до восьми років, він раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення і відбуваючи покарання з іспитовим строком, вчинив знову корисливі злочини, не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, а тому існують ризики, що ОСОБА_7 може ухилитися та переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, вважав недоцільним, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та процесуальних рішень, так як ОСОБА_7 під час досудового розслідування перебував у розшуку.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник адвокат ОСОБА_5 просили вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України, а також у скоєнні тяжких корисливих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які він вчинив у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду і з врахуванням особистості обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, а також стадії процесу, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних діянь, в яких він обвинувачується, його особистості, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 16 червня 2024 року включно.

Залишити без змін визначену заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1