Справа № 344/8224/24
Провадження № 1-кс/344/3530/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0002741 від 25 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання до підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0002741 від 25 серпня 2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексуУкраїни.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2022-2024 років ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленими слідством особами, повторно, після зламу сторінок в соціальних мережах, шляхом розсилки смс-повідомлень через додатки до соцмереж, під видуманим приводом позики коштів, незаконно заволодівали та заволодівають коштами потерпілих.

Надалі вказані особи після кожного заволодіння грошовими коштами потерпілих кілька разів здійснювали їх перерахунки між власними банківськими картками різних банківських установ, після чого проводили їх зняття в банківських терміналах на території Івано-Франківської області.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, непрацюючий, неодружений, раніше судимий: 11 квітня 2023 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з застосуванням 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком два роки.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів потерпілих, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами тимчасового доступу до речей і документів, протоколами огляду предметів та документів та іншими матеріалами в їх сукупності.

01 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

02 лютого 2024 року ОСОБА_5 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області винесено ухвалу про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 29 березня 2024 року включно із можливістю внесення застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн.

26 березня 2024 року керівником Окружної прокуратури міста

Івано-Франківська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 30 квітня 2024 року.

28 березня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 березня 2023 року включно, з визначенням розміру застави в межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 грн.

З метою забезпечення повного та неупередженого розслідування та прийняття кінцевого рішення у цьому кримінальному провадженні необхідно здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», АТ «А-Банк», АТ «Акордбанк», АТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «Банк Восток», АТ «КБ «Глобус», АТ «ЄВРОПРОМБАНК», АТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «АКБ «Львів», АТ «Оксі Банк», АТ «ОТП Банк», АТ «Ощадбанк», АТ «Піреус Банк МКБ», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПУМБ», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Сенс банк», АТ «ТАСКОМБАНК», ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ЮНЕКС БАНК» та здійснити їх огляд, отримати висновки судових комп`ютерно технічних експертиз, повідомити кінцеву підозру у кримінальному провадженні, відкрити матеріали кримінального провадження й надати до них доступ, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів, закінчити розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Зазначені слідчі та процесуальні дії мають суттєве значення, оскільки спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть можливість стороні обвинувачення правильно кваліфікувати дії підозрюваних та завершити розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи неможливість завершення досудового розслідування кримінального провадження у трьохмісячний строк, необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строків досудового розслідування.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, а саме:

- пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжких злочинів у вигляді позбавлення волі строком до восьми років;

- пункт 3 - незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені злочини;

- пункт 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення вказаних злочинів, а тому ОСОБА_5 може вчинити дії щодо повідомлення таких осіб про обставини справи і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження;

- пункт 5 - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам.

Зазначені заявлені стороною обвинувачення ризики було взято слідчим суддею до уваги при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, на даний час вони не зменшились і продовжують існувати.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити, додав, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному продовженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 30 червня 2024 року.

Слідчий підтримав вимоги клопотання та просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснив, що вину визнає у повному обсязі.

У судовому засіданні сторона захисту вирішення даного клопотання поставила на розсуд суду.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу напотерпілих у кримінальному провадженні, слідчий суддя також виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Пункт 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення вказаних злочинів, а тому ОСОБА_5 може вчинити дії щодо повідомлення таких осіб про обставини справи і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження.

Пункт 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами тимчасового доступу до речей і документів, протоколами огляду предметів та документів та іншими матеріалами в їх сукупності.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, належать до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 30 квітня 2024 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

При цьому застосування інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не є можливим, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, та позбавляє підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали підозрюваному знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, а відтак слідчий суддя на даному етапі під час розгляду клопотання слідчого оцінює тільки ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які продовжують існувати та не змінилися, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У той же час згідно до вимог частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до частини четвертої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя погоджується, що з урахуванням обставин інкримінованого злочину, необхідно залишити раніше визначений розмір застави у сумі 121 120,00 грн.

На переконання слідчого судді, застава в такому розмірі повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, підстави для зменшення розміру застави суд не вбачає, тому такий розмір застави буде співмірним та доцільним у випадку її внесення для гарантування дієвості даного провадження та запобігання згаданим ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 червня 2024 року, але виключно в межах строку досудового розслідування, із раніше визначеним розміром застави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 червня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Залишити раніше визначений розмір застави у сумі 121 120,00 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень нуль копійок).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 27 червня 2024 року включно наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора, або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими, а також іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 27 червня 2024 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 02 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1