Справа № 642/1596/24
Провадження № 1-кс/642/1058/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення від 25.02.2024 відповідно до вимог ст.214 КПК України, в якій просить зобов?язати слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві виконати вимоги ст.214 КПК України, а саме: внести відомості до ЄРДР за повідомленням від 25.02.2024 про кримінальне правопорушення, вчинене солдатом ОСОБА_3 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.5 ст. 407 КК України.

Дослідивши зміст поданої скарги та надані заявником матеріали на підтвердження заявлених доводів, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні визначений КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У розумінні вимог ч. 1 ст. 214 КПК України зазначена бездіяльність слідчого (дізнавача) означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк на оскарження бездіяльності слідчого (дізнавача) щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається з наступного дня після отримання органом досудового розслідування заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту скарги встановлено, що заявник оскаржує бездіяльність бездіяльність слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наряду із цим, як вказує скаржник, військовою частиною НОМЕР_1 до ТУ ДБР у м.Полтаві направлено повідомлення про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке 27.02.2024 отримано ТУ ДБР у м.Полтаві.

Натомість, заявник не зазначає обґрунтованих та вагомих обставин, які перешкоджали йому реалізувати право на оскарження бездіяльності слідчого у визначений чинним законодавством строк та не надає матеріалів в обґрунтування підстав поновлення строку для оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР зокрема в період з 27.02.2024, коли його повідомлення про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України отримано ТУ ДБР у м.Полтаві.

Отже, обставин щодо пропуску строку на звернення до суду зі скаргою заявником не наведено, клопотання про поновлення строку на подання скарги до суду заявником також не надано.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення питань, пов`язаних із строком звернення до суду. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" констатовано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" суд зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як свідчить практика Європейського суду (див., mutatis mutandis, справи "Нікітін проти Росії" (Nikitin v. Russia), заява № 50178/99, п. 57, ECHR 2004-VIII, та "Савінський проти України" (Savinskiy v. Ukraine), заява № 6965/02, п. 23, від 28.02.2006) повинні існувати будь-які "вагомі та непереборні обставини", які могли б служити обґрунтованим поясненням причин перегляду та скасування рішення.

З урахуванням зазначеної норми КПК України та практики ЄСПЛ, враховуючи, що з часу бездіяльності слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, минув майже місяць, а заявником не зазначено обґрунтованих та вагомих обставин, які перешкоджали йому реалізувати право на оскарження бездіяльності слідчого у визначений чинним законодавством строк, слідчий суддя доходить висновку про повернення скарги заявнику на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді з аналогічною скаргою, зазначивши в ній відомості про дату подання органу досудового розслідування заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а також обґрунтувавши дотримання процесуального строку звернення зі скаргою, визначеного ч.1 ст.304 КПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику разом зі скаргою та доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1