Провадження № 1-кс/344/4740/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника в режимі відеозв`язку ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, в рамках кримінального провадження № 0000019 від 09.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 14.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що після окупації 24.02.2022

с. Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області представниками збройних формувань рф фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території району шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління в усіх сферах життєдіяльності громади селища, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення.

Представники окупаційної влади російської федерації, знаючи, що референдум щодо зміни території держави може призначати тільки Верховна Рада України, а рішення приймає увесь український народ, народне волевиявлення у формі референдуму має відбуватися виключно з дотриманням основоположних міжнародно визнаних засад щодо їх проведення загального, рівного, вільного, прямого і таємного голосування, яке проводиться з дотриманням закону, на період дії воєнного стану на тих територіях, де перебувають збройні сили рф, зупиняється виконання повноважень та діяльність ТВК і їхніх членів, з порушеннями Конституції України, норм міжнародного права і принципів демократії вирішили провести псевдо референдум про входження окупованої території Херсонської області до складу російської федерації.

Тези про проведення референдуму на тимчасово окупованій території використовувались російською федерацією як засіб тиску на українську владу та світове співтовариство, щоб визнати тимчасово окуповані території України територіями російської федерації і сформувати думку про те, що бойові дії проводяться на їх території, тобто що РФ не виступає в статусі держави окупанта. Проведення референдуму на території Херсонської області планувалось у квітні, травні 2022 року і було перенесено у зв`язку із наступальними діями ЗСУ на вересень 2022 року.

До участі у процесі підготовки та проведення незаконного референдуму з питань приєднання частини території України до РФ на порушення порядку, передбаченого Конституцією України, були залучені особи з числа військових і спеціальних служб РФ, правоохоронних та інших служб і відомств РФ, а також цивільні громадяни РФ і України (анкетні дані та їх роль у вчиненні цього кримінального правопорушення встановлюються досудовим розслідуванням).

Так, 05 вересня 2022 року головою так званої військово-цивільної адміністрації Бериславського району від окупаційної влади ОСОБА_8 на службовій нараді, яка проходила за участі керівників селищних рад від окупаційної влади в приміщенні Бериславської військово-цивільної адміністрації ( АДРЕСА_2 ), було оголошено рішення про проведення 11 вересня 2022 року на території Бериславського району незаконного референдуму за приєднання Херсонської області до складу рф. Крім того, на нараді було доведено до присутніх, що головою територіальної виборчої комісії Бериславського району призначено громадянку України ОСОБА_9 , досудове розслідування стосовно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні. При цьому, на посаду голови т.зв. дільничної виборчої комісії № 826 із організації та проведення вищевказаного незаконного референдуму в АДРЕСА_1 , що входять у підпорядкування Новомиколаївської сільської ради Бериславського району Херсонської області, призначено жительку с. Новомиколаївка ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_5 , проживаючи на тимчасово окупованій території

с. Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області, з метою підтримання тимчасової окупації Херсонської області військовими рф та незаконної діяльності створених ними незаконних органів влади, з корисливих мотивів, а саме отримання матеріальної винагороди в сумі 50 тис. російських рублів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не пізніше 11 вересня 2022 року, прийняла пропозицію голови т.зв. голови дільничної виборчої комісії АДРЕСА_3 ОСОБА_10 та надала добровільну згоду щодо своєї участі в роботі вказаної виборчої комісії на посаді секретаря, тобто в організації і проведенні незаконного референдуму на території вказаних населених пунктів Херсонської області за приєднання Херсонської області до складу російської федерації.

У середині вересня 2022 року голова так званої Бериславської військово-цивільної адміністрації окупаційної влади ОСОБА_8 повторно зібрав в Бериславській районній адміністрації (Херсонська область, м. Берислав, вул. Перемоги, буд. 2) нараду з числа місцевих керівників-колаборантів, де до присутніх було доведено, що дата початку проведення референдуму переноситься на 23 вересня 2022 року.

При цьому, встановлено, що не пізніше 20.09.2022, голова окупаційної адміністрації Херсонської області ОСОБА_11 підписав указ про проведення референдуму щодо входження Херсонської області до складу російської федерації та звернення до президента російської федерації в. путіна із проханням підтримати результати вищевказаного незаконного референдуму про входження до складу російської федерації.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на організацію та проведення незаконного референдуму на території Херсонської області, секретар виборчої комісії № 826 ОСОБА_5 та голова цієї ж дільничної виборчої комісії ОСОБА_10 , як учасники незаконного органу народного волевиявлення упродовж вересня 2022 року умисно, добровільно стали поширювати, шляхом роздачі серед місцевих мешканців

АДРЕСА_1 агітаційних матеріалів у вигляді газет, у яких висвітлювались заклики до прийняття місцевими мешканцями участі у незаконному референдумі та голосуванні за вихід Херсонської області зі складу України та приєднання до російської федерації.

23 вересня 2022 року, близько 9 год 00 хв 09 год 30 хв., секретар виборчої комісії

№ 826 ОСОБА_5 , прибула на подвір`я домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , де отримала від голови вказаної виборчої комісії ОСОБА_10 списки місцевих жителів та бюлетені для голосування. Далі, ОСОБА_5 , разом із членом виборчої комісії № 826 ОСОБА_13 , виконуючи покладені на них ОСОБА_10 повноваження, добровільно, у супроводі 2 озброєних військових рф, які прибули до подвір`я ОСОБА_12 автомобілем білого кольору і забезпечували їх охорону як членів виборчої комісії, розпочали подворовий обхід по АДРЕСА_1 для організації участі мешканців цієї вулиці в референдумі за перехід Херсонської області зі складу України до російської федерації.

Знаючи, що відповідно до статті 73 Конституції України виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи на виконання узгодженого заздалегідь злочинного плану, за попередньою змовою із ОСОБА_10 та іншими не встановленими на цей час досудовим розслідуванням особами, члени незаконної виборчої комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_13 23.09.2022 вчинили дії щодо проведення на тимчасово окупованій території Херсонської області незаконного референдуму з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та забезпечили проведення голосування шляхом проведення подвірного обходу серед місцевих жителів по АДРЕСА_1 , пропонуючи їм прийняти участь в голосуванні та надаючи для цього отримані у ОСОБА_10 бюлетені.

По завершенню проведення 23.09.2022 подворового обходу

АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у супроводі військовослужбовців збройних сил рф повернулись до подвір`я домоволодіння ОСОБА_12 , де надали ОСОБА_10 скриньку для голосування з використаними бюлетенями, яка у свою чергу передала їх військовослужбовцям збройних сил рф, що забезпечували охорону членів виборчої комісії, для подальшого їх доставлення до територіальної виборчої комісії в АДРЕСА_1 .

В подальшому, 26 вересня 2022 року, близько 09 год 00 хв, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу на організацію та проведення незаконного референдуму на території Херсонської області, прибула до домоволодіння ОСОБА_12 за адресою:

АДРЕСА_1 , куди також прибули голова дільничної виборчої комісії № 826 ОСОБА_10 та член вказаної ДВК ОСОБА_14 , а також військовослужбовці збройних сил рф для організації та проведення незаконного референдуму в АДРЕСА_3 за перехід Херсонської області зі складу України до російської федерації.

ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_10 списки жителів с. Черешневе Бериславського району Херсонської області та бюлетені, разом із ОСОБА_14 , який отримав від ОСОБА_10 опечатану скриньку для голосування, у супроводі 2 військовослужбовців збройних сил рф, котрі забезпечували їх охорону, та із ОСОБА_15 , на автомобілі останнього марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , попрямували в АДРЕСА_3 , де, на виконання вказівки голови т.зв. дільничної виборчої комісії № 826 ОСОБА_10 , організували та проводили незаконний референдум щодо входження Херсонської області до складу рф, здійснюючи подвірний обхід місцевих мешканців та запрошували останніх прийняти участь в референдумі шляхом заповнення відповідної графи в наданих бюлетенях, які в подальшому вкидали в скриньку для голосування.

По завершенню проведення незаконного референдуму в с. Черешневе Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , близько 11 год 00 хв, повернулись до подвір`я домоволодіння ОСОБА_12 , де надали скриньку та бюлетені, у т.ч. не використані, ОСОБА_10 , яка у свою чергу передала їх військовослужбовцям збройних сил рф, що забезпечували охорону членів виборчої комісії, для подальшого їх доставлення до територіальної виборчої комісії в АДРЕСА_1 .

Після виконання вищевказаних дій, спрямованих на організацію підготовки до участі в проведенні незаконного референдуму, у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій частині території Херсонської області пройшла незаконна, тобто з порушенням всіх положень Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26 січня 2021року

№ 1135-IX процедура проведення голосування серед жителів Херсонської області, у якому за участі озброєних військових та правоохоронців РФ, незаконно сформованої поліції сумісно з членами незаконної ДВК, ОСОБА_5 як учасник незаконного органу народного волевиявлення, взяла активну участь в якості секретаря дільничної виборчої комісії № 826, шляхом здійснення подвірних обходів мешканців АДРЕСА_1 , видачі їм бюлетенів, форму яких затвердила незаконна ЦВК, та без дотримання основних принципів вільної участі та добровільного таємного голосування, публічності та відкритості референдуму, вживала заходи до їх заповнення місцевими жителями для створення уяви у невизначеного кола осіб про легітимність проведення процедури плебісциту, які у подальшому передавала для підрахунку, оформлення протоколів засідання незаконної комісії із результатами голосування і передачі до ТВК, з урахуванням яких формувались результати голосування по всій тимчасово окупованій території Херсонської області.

27 вересня 2022 року так звана ЦВК Херсонської області за результатами підрахунку ста процентів бюлетенів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів 87.05 відсотків виборців виявили бажання за входження Херсонської області у склад РФ.

За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у добровільній участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

22 квітня 2024 року ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду мережі Інтернет від 24.03.2023, показами свідків ОСОБА_16 від 18.03.2024, ОСОБА_12 від 19.03.2024, ОСОБА_15 від 01.04.2024, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

23 квітня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 червня 2024 року включно.

Разом з тим, в ході досудового розслідування виникла необхідність дослідження психічного стану ОСОБА_5 у певні юридично значимі проміжки часу для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні 27.05.2024 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу проведення якої доручено експертам Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України». Відповідно до листа, що надійшов від вищевказаної експертної установи, датою проведення зазначеної експертизи визначено 25 червня 2024 року.

З огляду на вищевикладене, завершити досудове розслідування у зазначений строк не вдається за можливе, з об`єктивних та поважних причин.

Для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема: провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу та отримати її результати; провести інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність; виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2024 року строк досудового розслідування продовжено до 22 серпня 2024 року.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищевказана особа усвідомлює про можливість покарання за вчинення таких злочинів. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути територію України та виїхати на ТОТ України чи інших країн, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні нею кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України, вчиненого у воєнний час. У свою чергу, ОСОБА_5 , знаючи інших осіб, які брали участь в проведенні незаконного референдуму, у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій частині території Херсонської області та які також можуть вчиняти дії, направлені на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти національної безпеки України або продовжити здійснювати вищевказані кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, оскільки застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в т.ч. шляхом розголошення іншим, не встановленим на даний час слідством співучасникам, інформації про хід досудового розслідування та приховування доказів їх злочинних дій.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною тяжкого злочину, тяжкості покарання що їй загрожує, реальними залишаються ризики можливого переховування підозрюваної при звільненні з під варти, слідчий просив суд продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

Захисники підозрюваної - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечили, вважають, що ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними, підозрювана намірів ухилятися від слідства та суду немає, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Таким чином, захисник ОСОБА_6 просить визначити підозрюваній домашній арешт, або при обранні варти,- альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі. Захисник ОСОБА_7 зважаючи на те, що в даній справі не можна визначати інший запобіжний захід окрім як тримання під вартою, вважає за можливе визначити підозрюваній альтернативу у вигляді застави.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію своїх захисників.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисників підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, відповідно до якої, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Із матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 14.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

22 квітня 2024 року ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

23 квітня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 червня 2024 року включно.

27.05.2024 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу проведення якої доручено експертам Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України». Відповідно до листа, що надійшов від вищевказаної експертної установи, датою проведення зазначеної експертизи визначено 25 червня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2024 року строк досудового розслідування продовжено до 22 серпня 2024 року.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений

ч. 5 ст. 111 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення десять років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду мережі Інтернет від 24.03.2023, показами свідків ОСОБА_16 від 18.03.2024, ОСОБА_12 від 19.03.2024, ОСОБА_15 від 01.04.2024, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів судового провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Прокурором у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливість незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення проти національної безпеки України або продовжити здійснювати вищевказані кримінальні правопорушення, на даний час не відпали.

Таким чином, оцінюючи всі обставини в сукупності із наявними ризиками, слідчий суддя приходить до переконання, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя враховує вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, згідно з якою, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, який відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429,

437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави.

Таким чином, оцінюючи всі обставини в сукупності із наявними ризиками, що не зменшилися, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 днів, а саме до 15 серпня 2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обраний відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 серпня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17