Провадження №1-кп/447/11/24
Справа №447/1618/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024 року Миколаївський районний суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000183 від 02.05.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.02.2019року вироком Миколаївського районного суду Львівської області за ч.3 ст.186КК України до 4 років позбавлення волі, звільненому на підставі ст.ст.75,104 КК України від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , 01.05.2019 року о 16:30 год., знаходячись поблизу будинку №32 по пр. Шевченка у м. Новий Розділ, Львівської області керуючись раптово виниклим прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, умисно штовхнувши потерпілого ОСОБА_8 в спину, внаслідок чого останній лобною ділянкою голови вдарився об залізні двері під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , після цього потерпілий почав втікати у підвальне приміщення (смітник) будинку №32, в подальшому ОСОБА_4 у приміщенні смітника вищевказаного будинку завдав 3 удари кулаком правої руки в область лобної ділянки голови потерпілого ОСОБА_8 , своїми діями спричинив тілесні ушкодження останньому у вигляді синця в лобній ділянці зліва, садна в лобній ділянці справа та з правої зовнішньої кишені куртки, відкрито викрав мобільний телефон торговельної марки «ALCATEL» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , моделі «5026D», вартістю 1725,00 грн., чохол до мобільного телефону з комбінованого матеріалу чорного кольору розміром 163x75x10, вартістю 80,00 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1805, 00 грн. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 , повторно, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

В пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч.2 КК України ОСОБА_4 винним себе визнав, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Суд, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочинах та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч.1 ст.103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вчинив злочин під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується типово, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та вчинення злочину будучи неповнолітнім. Обставини, які б обтяжували покарання відсутні. Судом врахована думка представника служби у справах дітей, а також захисника, які зазначили, що з 2019року обвинувачений інших кримінальних та адміністративних порушень не вчиняв, став на шлях виправлення. Тому вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті 186 ч.2 КК України за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.02.2019року.

Стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 08.02.2019 року та остаточно, за сукупністю вироків, обрати ОСОБА_4 покарання 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту вступу вироку в законну силу та звернення такого до фактичного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 942,06 грн.

Речові докази: оптичний диск DVD-R об`ємом 4,7 гігабайт та вмістом 1 відеозапису із камери спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «ALCATEL» золотисто-білого кольору та чохол до мобільного телефону чорного кольору типу книжечка повернути потерпілому.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області №447/980/19 від 07.05.2019 скасувати.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1