Справа № 199/4674/24
УХВАЛА

іменем України

2024 року червня місяця 14 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.11.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2017 скасовано іспитовий строк, направлено до виправної колонії строком на 4 роки позбавлення волі. Звільнився: 09.08.2021 з Криворізької виправної колонії Дніпропетровської області № 80 по відбуттю строку покарання;

- 26.01.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 200 годин;

- 24.03.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2023, до відбуття 1 рік 25 днів обмеження волі,

якому 13.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 13.06.2024, погодженого з повноважним прокурором, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, проти власності.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 06.03.2024, близько 23:50 години, проходив повз будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 .

У цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а саме на майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходилось у житловому будинку на території вищевказаного домоволодіння.

Так, 06.03.2024 о 23:50 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, з метою власної наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і розуміючи, що вони є таємними для оточуючих, переліз через паркан, тим самим безперешкодно проник на територію домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та за допомогою металевого лому, віджав металопластикове вікно житлового будинку, куди проник всередину.

Далі, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, з метою власної наживи, розуміючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, того ж, дня тобто 06.03.2024 в період часу з 23:52 години до 23:59 годин, перебуваючи в кімнаті житлового будинку, вирвав з кріплень батарею чавунну, білого кольору, на п`ять секцій, вагою близько 50 кг та перекинув її через відкрите вікно, на подвір`я домоволодіння, після чого сам переліз через вікно та перекинув вказану батарею через паркан.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_4 , 07.03.2024 близько 00:02 години, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , забрав викрадене майно, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1044 від 19.03.2024, вартість батареї чавунної, білого кольору, на п`ять секцій, вагою приблизно 50 кг станом на 06.03.2024 складає 325 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 325 грн.

Умисні дії, ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні, та наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, а тому може переховуватися від органів досудового слідства. Розуміючи факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях свідків та потерпілої особи, підозрюваний може намагатися вплинути на них, в тому числі шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу з метою зміни їх показів, а також оскільки ОСОБА_4 є офіційно не працевлаштованим, тому грошові кошти для нормального існування у останнього відсутні, що не виключає можливості продовжувати вчиняти кримінальні провадження. Також зазначила, що вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2023 не виконано, оскільки ОСОБА_4 до органів пробації не з`явився, на облік не став, у зв`язку із чим перебував у розшуку

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував самого факту події, пояснив, що вину визнає та щиро розкаюється, проти клопотання не заперечував. Крім того, має задовільний стан здоров`я, сінець у нього після відвідування кафе, органи досудового розслідування не застосовували до нього недозволених методів ведення слідства.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000279 від 07.03.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зафіксовано, що 07.03.2024 до чергової частини ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 06.03.2024 близько 23:55 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом віджиму вікна, з приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав чавунну батарею на 5 секцій (ЄО №6017).

Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлено 13.06.2024.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

У справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року зазначено, що "обґрунтована підозра" означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.94 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

За таких обставин, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи обмежувальних заходів.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 07.03.2024; протоколом огляду предмету від 07.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 11.03.2024; протоколом огляду речі від 11.03.2024; протоколом огляду предмету від 12.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 12.03.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2024; висновком судової товарознавчої експертизи №1044 від 19.03.2024; висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/113-24/1713-Д від 25.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.03.2024; висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/113-24/2195-Д від 17.04.2024; протоколом перегляду відеозапису від 18.04.2024, а також поясненнями наданими слідчому судді.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Клопотання та матеріали, надані слідчим та прокурором, доводять про наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, при цьому усвідомлює тяжкість покарання у разі визнання його винним. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення під час дії воєнного стану.

Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є особою, яка офіційно не працює, тому грошові кошти для нормального існування у останнього відсутні, що не виключає можливості продовжувати вчиняти кримінальні провадження. Також згідно довідки про наявність судимостей вбачається, що ОСОБА_4 має не зняту судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив корисливий злочин, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим.

Також, прокурором доведено ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваному відомі анкетні дані, місце проживання свідків, потерпілого і підозрюваний не заперечував своє знайомство з потерпілим та свідками, а тому, слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування про можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого з боку підозрюваного.

Варто додати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_4 АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово строком до 12 серпня 2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом встановити з 14 червня 2024 року по 12 серпня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, який здійснює кримінальне провадження ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

14.06.2024