КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2764/24
Провадження № 1-кп/552/765/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальне провадження 0000499 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, учасника бойових дій, інваліда 2-ї групи, розлученого, маючого на утриманні сина 2019 року народження, перебуваючого на посаді оператора групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат», ранiше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

встановив:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, 16 березня 2024 року близько 02 год. 05 хв., у темну пору доби, керуючи на законних підставах технічно справним транспортним засобом - автомобілем MAZDA 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння рухався по сухому асфальтобетонному дорожньому покритті проїзної частини по АДРЕСА_3 .

У салоні зазначеного автомобіля, під керуванням ОСОБА_4 , в якості пасажира на передньому сидінні перебувала ОСОБА_5 , 1997 року народження.

Пересуваючись на автомобілі марки MAZDA 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті вулиць Соборності та Сінної в м. Полтаві близько 02 год. 05 хв. водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 12.1., 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, для чого у нього не було перешкод технічного характеру, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги, де скоїв зіткнення з нерухомою перешкодою у вигляді бетонної опори рекламного щита.

Внаслідок чого пасажирка автомобіля марки MAZDA 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого гвинтоподібного перелому нижньої третини діафізу правої плечової кістки зі зміщенням, забійної рани м`яких тканин та саден шкіри лобної ділянки, які утворилися від дії тупих предметів, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я згідно висновку експерта № 206 від 22.03.2024 року.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України, а саме:

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

12.9. водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих правил.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 12.1., 12.4., 12.9 б) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та розповів, що дійсно рухаючись 16.03.2024 близько 2 години ночі по АДРЕСА_3 не справився з керуванням та в`їхав у бетонну опору на перехресті з вул. Сінною внаслідок чого його знайома ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. Щиро розкаюється у вчиненому. Він є учасником бойових дій, з 2015р. по 2017 р. приймав участь у антитерористичній операції, був поранений. З першого дня війни добровольцем пішов до лав Збройних Сил України та після отримання поранення у зоні бойових дій, будучи інвалідом 2-ї групи, був переведений на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Завдана потерпілій шкода ним повністю відшкодована. Просить суворо не карати та надати можливість продовжити службу у Збройних Силах України.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, надала до суду заяву про можливість розгляду справи без її участі.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

ОСОБА_4 лікування в примусовому порядку не потребує.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягається вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, бажає продовжити службу в ЗСУ і виконувати свій громадянський обов`язок по захисту країни, наявність пом`якшуючих обставин, як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування завданих збитків, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 мінімальне основне покарання, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України та, із застосуванням положень ст. 69 КК України, призначити йому додаткове покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. При цьому, відповідно до положень ст. 58 КК України, замінити ОСОБА_4 основне покарання у виді позбавлення волі на один рік на службове обмеження строком на один рік із відрахуванням в доход держави у розмірі двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати покласти на обвинуваченого та стягнути на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покаранні із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік на один рік службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням 20% із суми його грошового забезпечення в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_4 за проведення експертизи судові витрати на користь держави в розмірі 757,28 грн.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2024 (справа №554/2782/24, пров. № 1-кс/554/3536/24) з автомобіля марки MAZDA 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повернути його власнику ОСОБА_6 або іншій уповноваженій особі.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляцiйного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1