У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Крутоярка Єланецького району Миколаївської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючи на утриманні малолітніх дітей 2010, 2013, 2016 р.н., раніше судимого, який перебуває на посаді стрільця-помічника гранатометника військової частини НОМЕР_1 , та має військове звання «матрос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 червня 2024 року.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту , або визначити розмір застави в межах передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України з покладенням певних обов`язків.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 червня 2024 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки вступну та резолютивну частину ухвали було проголошено 22.05.2024 року, підозрюваний повного тексту ухвали не отримував. Захисник звернувся до суду з заявою про отримання рішення та отримав повний текст оскаржуваної ухвали лише 06.06.2024 року.

Вказує, що прийняті рішення слідчий суддя не прийняв до уваги обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, одружений, є батьком чотирьох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, працевлаштований у лавах ЗСУ, вину визнає в повному обсязі, співпрацює зі слідством, місце ДТП залишив для того щоб викликати швидку. Вище перелічені факти на думку захисника, є достатнім стримуючим фактором за для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зазначає, що слідчим суддею в порушення вимог ч.3 ст.183 КПК України не розглянуто питання щодо можливості визначення застави.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

26.03.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 25.03.2024, близько 23:31 години, у нічний час доби, за наявності опадів у вигляді дощу, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки "Opel Vectra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався по мокрій проїжджій частині автодороги С151004 сполученням «Крутоярка-Єланець», що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку), в межах Вознесенського району Миколаївської області, в напрямку від села Крутоярка до автодороги Т-1510 "Нова Одеса - Єланець".

Рухаючись в обраному напрямку, на відстані близько 1,0 км. від с. Крутоярка, водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_6 проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змін, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля марки "Opel Vectra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі проїжджої частини у прилеглий ліворуч кювет, з подальшим наїздом на нерухому перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок вказаної ДТП пасажир даного транспортного засобу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. Після вказаної ДТП водій ОСОБА_6 залишив місце пригоди.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 ПДР України.

26.03.2024 року був затриманий ОСОБА_6 та того ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

28.03.2024 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 24.05.2024.

20.05.2024 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Південного регіону було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000339 до 26.06.2024 року.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування. В обґрунтування клопотання вказав, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій. Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу обумовлена тим, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу та вважав за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого була постановлена 22.05.2024 року. В той же час апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції захисником подано 07.06.2024 року, тобто з пропуском, встановленого ст. 395 КПК України, п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, підозрюваний та його захисник приймали участь в судовому засіданні 12.05.2024 року, та того ж дня слідчим суддею було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали. На проголошенні повного тексту ухвали підозрюваний не був присутній, повний текст ухвали слідчого судді захисник отримав 06.06.2024 року.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає таку скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таким чином, з метою дотримання права на доступ до суду, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та поновити йому процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

За версією органу досудового розслідування, 25.03.2024, близько 23:31 години, у нічний час доби, за наявності опадів у вигляді дощу, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки "Opel Vectra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався по мокрій проїжджій частині автодороги С151004 сполученням «Крутоярка-Єланець», що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку), в межах Вознесенського району Миколаївської області, в напрямку від села Крутоярка до автодороги Т-1510 "Нова Одеса - Єланець".

Рухаючись в обраному напрямку, на відстані близько 1,0 км. від с. Крутоярка, водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_6 проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змін, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля марки "Opel Vectra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі проїжджої частини у прилеглий ліворуч кювет, з подальшим наїздом на нерухому перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок вказаної ДТП пасажир даного транспортного засобу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. Після вказаної ДТП водій ОСОБА_6 залишив місце пригоди.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 ПДР України.

26.03.2024 року був затриманий ОСОБА_6 та того ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

28.03.2024 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 24.05.2024.

20.05.2024 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Південного регіону було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000339 до 26.06.2024 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що на даний час не зменшився ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя прийшов до вірного висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілих та свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Вищезазначені обставини вказують на те, що на даний час ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 є військовослужбовцем, раніше судимий.

Прокурором у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно отримати висновок призначеної у даному кримінальному провадженні судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод; Отримати відповіді на раніше подані запити, з метою отримання матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_6 ; Виходячи із висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», та матеріалів кримінального провадження у своїй сукупності, вирішити питання щодо оголошення ОСОБА_6 про підозру у кінцевій редакції; Виконати вимоги ст. 290 КПК України; На виконання вимог ст. 291, 292 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , а жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею в порушення вимог ч.3 ст.183 КПК України не розглянуто питання щодо можливості визначення застави, є неспроможними з огляду на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. За такого, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2024 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді