ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1650/24 Справа № 190/591/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції зазначив, що враховуючи дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_7 свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки останній хоч і має одне заохочення, однак також за період відбування покарання три рази піддавався стягненню, є особою раніше неодноразово судимою, втім належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і у подальшому продовжив вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що з 19 січня 2023 року відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), з травня 2023 року працевлаштований, має заохочення, раніше мав стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, має твердий намір дотримуватись норм закону та бути законослухняним громадянином. Вказує, що підтримує соціально-корисні зв`язки з батьками та дітьми, після звільнення збирається працевлаштуватись та проживати у батьків у м.Кривому Розі. Вказує, що провину визнав в повному обсязі та щиро кається.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Довгінцевського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

Початок строку відбування засудженим покарання 21 грудня 2020 року.

Кінець строку відбування засудженим покарання 21 липня 2024 року.

Згідно наявної в матеріалах провадження характеристики на ОСОБА_7 останній з 18 січня 2023 року відбуває покарання в державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122) та за час відбування покарання має 1 заохочення, мав 3 стягнення, які було погашено у встановленому законом порядку, працевлаштований до комплексної бригади майстерень, до виконання своїх обов`язків відноситься добре, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, проявляє розумну ініціативу, дотримується правомірних та ввічливих правовідносин з персоналом та іншими засудженими, виконує всі законні вимоги адміністрації.

Окрім того, згідно матеріалів провадження засуджений на теперішній час перебуває в дільниці ресоціалізації установи, провину визнав в повному обсязі, має друзів, соціально контактний, не перебуває на профілактичному обліку та налаштований відшкодувати завдані злочином збитки.

Також, засуджений підтримує соціальні зв`язки із батьком та матір`ю, заплановані установою заходи програми індивідуальної роботи із засудженим здійснюються частково згідно встановленого графіку, цивільних позовів та виконавчих листів не має.

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, працевлаштований в установі, поставлені завдання виконує в вчасно та якісно, проявляє розумну ініціативу,має заохочення, мав стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку, а тому, на переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

З огляду на викладене доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4