Справа № 694/1530/24 Провадження №1-кп/694/120/24
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
18.07.2024 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Гудзівка, Звенигородського р-ну. Черкаської обл. зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , проходить військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу роти позначення дії противника військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старшого солдата», освіта середня-спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, депутатом не являється, особою з інвалідністю не являється, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 проходячи військову службу за контрактом у військовому званні «старший солдат», 23.05.2024 о 22 год. 48 хв. перебуваючи в приміщенні торгової зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_1 діючи умисно та з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, побачивши поруч із столом на якому розміщена каво-машина ліхтарик « ІНФОРМАЦІЯ_3 » чорного кольору, що на праві власності належить ОСОБА_5 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав його, після чого пішов за місцем свого проживання, де розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-24/8149-ТВ від 30.05.2024 на суму 2345, 00 грн.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний час вчинив інкриміноване йому правопорушення. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 , який був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
-ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії: тяжких (ч. 4 ст. 185 КК України); особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується за місцем проживання нейтрально, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити не пов`язане з позбавленням волі.
Крім того судом враховано активне сприяння обвинуваченим у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.
Обвинувачений є військовослужбовцем, не судимий, бажає продовжити службу в ЗСУ і виконувати свій громадянський обов`язок по захисту країни, наявність пом`якшуючих обставин, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі, і відповідно до положень ст. 58 КК України замінити його на службове обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави у розмірі, десяти відсотків із суми грошового забезпечення.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Цивільний позов у справі не заявлявся.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 58 КК України покарання ОСОБА_4 замінити 2 роки позбавлення волі на службове обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави у розмірі, десяти відсотків із суми його грошового забезпечення.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи у сумі 1893,20 грн.
Речові докази ліхтарик «Dobermann Armytek» залишити потерпілому ОСОБА_5 , звільнивши останнього від обов`язків за зберігальною розпискою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1