Справа № 517/600/24
Провадження № 1-кп/517/39/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року с-ще Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка кримінальне провадження, внесене 10 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, офіційно не одруженого, не працюючого, із базовою загальною середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 12.04.2024 вироком Фрунзівського районного суду Одеської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне насильство, яке виразилося у систематичних словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженні, штовханні, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах та проживає в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого останні пов`язані спільним побутом і мають взаємні права і обов`язки.

Починаючи з 2023 року між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_6 , у зв`язку із зловживанням останнього спиртними напоями, склались особисті неприязні відносини, які супроводжуються постійними конфліктами, нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_4 , відносно своєї співмешканки домашнього насильства в сім`ї.

Внаслідок вчинення стосовно ОСОБА_6 описаного вище психологічного насильства та створення тим самим нестерпних умов для спільного перебування у будинку, ОСОБА_6 була вимушена покидати будинок з метою збереження себе від реалізації погроз ОСОБА_4 , очікуючи на приїзд співробітників поліції.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на численні виклики ОСОБА_6 , за описаний період часу, з врахуванням його протиправної поведінки, було складено: один протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 18.05.2023, за який він постановою суду від 19.05.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності та до останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 гривень; один протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 25.05.2023, за який постановою суду від 23.06.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності та до останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт; один протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 04.03.2024, за який постановою суду від 15.03.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності та до останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

В результаті описаних вище систематичних фактів домашнього насильства ОСОБА_4 , в період часу з 18.05.2023 по 04.03.2024, систематично вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 акти психологічного домашнього насильства, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні її людської гідності, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив, та продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , яке виразилось в наступному.

Так, 06.04.2024 ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знову став ініціатором сварки з ОСОБА_6 . В ході якої реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного стану останньої, нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики, погроз фізичної розправи, внаслідок чого ОСОБА_6 відчувала психологічний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного приниження та була змушена звертатися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій останнього.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав, розкаявся та суду пояснив, що неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. При цьому під час вчинення даних дій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Систематично вчиняв щодо своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство, яке виражалось у постійних словесних нецензурних образах, лайках та приниженнях. Також повідомив, що шкодує про вчинене та запевнив суд про недопустимість такого в майбутньому.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що вона проживає разом з ОСОБА_4 та їх спільними дітьми. Між ними постійно виникають конфлікти, ініціатором, яких завжди був ОСОБА_4 . Конфлікти виникали, в той час коли ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, останній постійно принижував та ображав її, застосовував щодо неї нецензурну лайку. Через те, що ОСОБА_4 постійно її ображав, принижував, ОСОБА_6 неодноразово викликала працівників поліції. Своїми діями ОСОБА_4 завдав шкоди її психічному здоров`ю та погіршенню якості її життя. Просить призначити обвинуваченому не суворе покарання.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 09.04.2024 із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви, вона просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї.

Відомості за вказаним фактом зареєстровані за ст. 126-1 КК України у встановленому порядку 10.04.2024, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Відповідно до постанов Фрунзівського районного суду Одеської області від 19.05.2023, 23.06.2023, 04.03.2024 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП та накладено нього адміністративні стягнення.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого в судовому засіданні, які узгоджуються із заявою потерпілої ОСОБА_6 та показаннями потерпілої, постановами Фрунзівського районного суду Одеської області від 19.05.2023, 23.06.2023, 04.03.2024 та відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинуваченим суду повідомлено всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, останній зазначив, що систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки психологічне насильство.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні чітко вказала на кількість фактів її звернення до правоохоронних органів, підстави для звернення, а саме вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства, застосування психологічного насильства, наслідки у виді страждань, погіршення якості життя. Вказані показання потерпілої підтверджені письмовими документами, а саме матеріалами якими чітко підтверджено показання потерпілої, кількість її звернень до правоохоронних органів, підстави звернення до правоохоронних органів. Всі зазначені докази в їх сукупності підтверджують всі обов`язкові складові складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки ОСОБА_4 систематично умисно вчиняв психологічне насильство щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Отже, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікуватиза ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого №83 від 10.04.2024 вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є батьком 3 малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про НОМЕР_1 .

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії вироку вбачається, що обвинувачений раніше судимий, а саме вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.04.2024 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не працевлаштований, негативно характеризується за місцем проживання, вчинив умисний нетяжкий злочин, вину визнав.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено, оскільки суд не вбачає в показаннях та поведінці обвинуваченого ознак щирого каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді від 27.05.2024, підготовленої Роздільнянським районним сектором № 2 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення - високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - високий. Виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Санкція ст. 126-1 КК України передбачає можливість суду призначити покарання у виді громадських робіт, пробаційного нагляду або обмеження волі, або позбавлення волі.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, негативну перед кримінальну поведінку обвинуваченого, яка полягає в тому, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності і належних висновків для себе не зробив, на даний час засуджений до покарання у виді громадських робіт, яке невідбув, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Судом не встановлено наявності обставин, визначених ст. 69 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які б з урахуванням особи винного дали можливість призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України за це кримінальне правопорушення.

Крім того, ч. 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Суд враховує, що ОСОБА_4 судимий вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.04.2024 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке ним невідбуте. Теперішнє кримінальний правопорушення ОСОБА_4 вчинено до постановлення вказаного вироку, а саме 06.04.2024.

Відповідно до довідки Роздільнянського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 30.05.2024 ОСОБА_4 станом на 30.05.2024 не виконав вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.04.2024 за яким його засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт. Покарання невідбуте.

Вказане в сукупності із даними про те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.04.2024, свідчить про наявність підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України та призначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався та ураховуючи приписи ст. 374 КПК України та відсутність жодних клопотань зі сторони учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ст. 126-1 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 12.04.2024, більш суворим, призначеним вказаним вироком, у виді у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: