Справа № 755/1841/24
№ 1-кс/755/476/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Узбекистану, громадянці України, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15.01.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий-криміналіст 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке 15.01.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У період 19-22 лютого 2014 року РФ, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, у порушення міжнародно-правових норм, у тому числі, Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 року та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02.03.1999 року), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також, підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, здійснила організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому, став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року РФ, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також, придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи, органи влади та місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, 24.02.2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням рф в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» № 2002-ІХ від 24.02.2022 року, яким введено на території України військовий стан з 24.02.2022 року, строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи факт окупації Автономної Республіки Крим з боку рф, із власної ініціативи, добровільно розповсюдила інформацію через заборонену на території України рішенням РНБО соціальну мережу «ВКонтакте» інформацію щодо допомоги державі-агресору та підтримки органів окупаційної влади РФ на території окупованого півострову Крим.

Так, у межах кримінального провадження отримано встановлені фактичні дані щодо причетності до колабораційної діяльності громадянки України ОСОБА_6 , яка будучи членом політичної партії «единая россия», та з відкритої інформації у мережі інтернет є помічником депутата, так званого «Ялтинського городского совета по мажоритарному округу № 14 ОСОБА_7 », від партії «единая россия» на території окупованого півострову Крим з початку повномасштабного вторгнення РФ та до теперішнього часу, активно у соціальній мережі «Вконтакте» розповсюджує інформацію населенню півострову Крим та РФ із закликами про необхідність передачі матеріальних ресурсів (допомоги) збройним силам РФ, які беруть активну участь у військових діях проти України.

Зокрема, у ході огляду відкритих джерел мережі Інтернет виявлено та зафіксовано факт причетності ОСОБА_6 до систематичного просування у публічному просторі пропагандистських наративів рф.

Так, за наявною інформацією, яка міститься у соціальній мережі «Вконтакте», а саме у відкритій публічній сторінці з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 свою волонтерську діяльність ОСОБА_6 розпочала не пізніше 29.09.2022 року, будучи помічником депутата, так званого «Ялтинського городского совета по мажоритарному округу № 14 ОСОБА_7 », від партії «единая россия» та сприяє збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні, проти воєнної безпеки, як складової Національної безпеки, держави агресора.

29 вересня 2022 року, о 12 годині 43 хвилини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи власний профіль у соціальній мережі «ВКонтакте» на ім`я « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 а саме, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою завдання шкоди Україні, опублікувала наступне звернення - «Друзья, по вашим просьбам Единая Россия открывает ПУНКТ ПРИЕМА-ВЫДАЧИ БЛАГОТВОРИТЕЛЬНОЙ ПОМОЩИ у нас в Симеизе. Сегодня уже принимаем первую машину. Спасибо всем, кто который день несёт, звонит и предлагает помощь. Теперь для вашего удобства базируемся в поселках. Располагаемся в здании администрации на втором этаже ул. Звездная, 2. Спасибо центральному отделению Партии Единая Россия за поддержку! Спасибо за содействие администрации. Консолидируем усилия. Общественники, партии, организации, простые жители. Только так! Только вместе! Список необходимого всегда баллоны газовые, туристические (например следопыт), влажные салфетки (много), шампуни, зубная паста, порошок, сладости соусы (не стекло), кофе, чай пакетированный, супы, каши, мивина быстрого приготовления, орехи, сухофрукты, консервы, масло оружейное щелочное/нейтральное, теплые нательные вещи, флисовые кофты, флисовые комлекты белья, терма носки, термо белье, балаклава, трусы, майки, медикаменты: 1. Жгут/Турникет; 2. ППИ/Бандаж; 3. Обезболивающее Кеторол-ТРОМЕТАМИН (шприц тюбик/ампула+шприц); 4. Бинт стерильный; 5. Маркер перманентный; 6. Одеяло спасательное; 7. Перчатки смотровые стерильные; 8. Хлоргексидин; 9. Повязка противоожоговая с гелем аполло (большая); 10. Гемостатики (целокс либо рос. аналоги Гепоглос) - бинт - в гранулах - целика аппликатор; 11. Атравматические ножницы; 12. Окклюзионная повязка; 13. Пластырь рулонный; 14. Дексаметазон в шприц тюбике».

Крім того, ОСОБА_6 , будучи радикально налаштованою проти України, маючи стійкий сформований умисел, направлений на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора шляхом організації зборів та передачі матеріальних ресурсів, продовжуючи вчиняти злочини проти основ національної безпеки України, 24.10.2022 року о 21:20 год., 06.10.2022 року о 15:48 год., 11.10.2022 року о 22:24 год., 14.10.2022 року о 19:52 год., 16.10.2022 року о 13:41 год., 16.10.2022 року о 14:42 год., 20.11.2022 року о 16:24 год., 25.11.2022 року о 12:13 год., 22.12.2022 року о 22:07 год., 23.12.2022 року о 17:40 год., 11.01.2023 року о 08:22 год., 13.01.2023 року об 11:18 год., 23.02.2023 року о 12:49 год., 03.03.2023 року о 10:45 год., 07.03.2023 року о 08:56 год., 08.03.2023 року об 11:18 год., 03.04.2023 року об 11:35 год., 09.04.2023 року о 21:01 год., 12.04.2023 року о 09:23 год., 15.04.2023 року об 11:03 год., 16.04.2023 року о 08:50 год., 23.04.2023 року о 09:16 год., 03.05.2023 року о 17:15 год., 05.05.2023 року о 09:48 год., 15.06.2023 року о 12:33 год., 16.06.2023 року о 15:48 год., 16.06.2023 року о 21:41 год., 18.06.2023 року о 16:58 год., 19.06.2023 року о 08:05 год., 06.07.2023 року о 14:24 год., 10.07.2023 року о 16:24 год., 13.07.2023 року о 10:29 год., 04.08.2023 року о 09:30 год. та 05.08.2023 року о 21:19 год., розповсюдила на своїй сторінці в забороненій соціальній мережі «ВКонтакте» з назвою акаунту « ОСОБА_6 », ідентифікатором профілю ІНФОРМАЦІЯ_5 , інформацію про збори та передачу державі-агресору та відповідно передала її збройним формуванням матеріальні ресурси, зокрема, ОСОБА_6 передала групі технічної розвідки зс РФ, яка знаходилась на окупованій частині Запорізької області, підрозділу радіорозвідки 56-го гвардійського десантно-штурмового полку зс рф, котрий дислокується на окупованому лівому березі Херсонської області, підрозділу розвідки вдв (Херсонський напрям), підрозділу артилерійської розвідки, автотранспортні засоби, комплектуючі до зброї, військове екіпірування, амуніції, прилади нічного бачення, тепловізійні прилади, генератори, переносні електростанції, акумулятори, засоби зв`язку, пристрої радіолокаційної боротьби, медичні препарати, засоби гігієни, харчування та інше, чим здійснила всі необхідні дії для завершення свого злочинного умислу, направленого на пособництво державі-агресору її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто у пособництві державі-агресору, умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

25 серпня 2023 року складено повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто не вручено, проте, вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень.

Оскільки підозрювана перебуває на ТОТ АР Крим, 30.08.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про її виклик на 04.09.2023 року, 05.09.2023 року, 06.09.2023 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 174 (7572) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення УСБ України у Дніпропетровській області від 28.04.2023 року; проколом огляду мережі Інтернет, особистої сторінки ОСОБА_6 у соціальній мережі «Vkontakte» від 24.08.2023 року; висновком судово-портретної експертизи № 344 від 19.03.2023 року, відповідно до якого, у додатках до протоколу огляду від 24.08.2023 року та у виписці з Державної міграційної служби України зображена одна й та ж сама особа - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповіддю оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій № 55/2-3840 від 25.05.2023 року; проколом огляду мережі Інтернет, особистої сторінки ОСОБА_6 у соціальній мережі «Vkontakte» від 23.05.2023 року; відповіддю оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій № 55/2-4979 від 10.07.2023 року; відповіддю оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій № 55/2-6012 від 17.08.2023 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, під час проведення досудового розслідування отримані дані, що ОСОБА_6 дотепер знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, де переховується від органів слідства та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого № 55/2-8615 від 18.12.2023 року.

Відповідно до відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 01.01.2018 року до 15.05.2023 року відомостей стосовно ОСОБА_6 в базі даних не виявлено.

08 вересня 2023 року ОСОБА_9 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам ГВ КР УСБ України у Дніпропетровській області.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_9 , відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, у ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність існування ризиків того, що громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від майбутнього покарання, у тому числі, шляхом перетину Державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з РФ, оскільки ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Крім доказів, які свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри, у ході досудового розслідування отримано фактичні дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно із вказаними доказами, зокрема, отриманими відомостями від ДПС України та оперативного підрозділу, а також, іншими відповідями на запити, направленими в порядку ст. 93 КПК України, встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки остання, переховуючись від органів досудового розслідування та/або суду на території ТОТ України АР Крим та перебуваючи на зазначеній території, в тому числі, під час та після деокупації ТОТ України АР Крим, має можливість: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення.

У випадку обрання стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання вищевказаних ризиків.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому та зазначив, що на даний час, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, зокрема, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити займатися незаконною діяльністю. Крім того, ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим та її оголошено в розшук.

Захисник ОСОБА_4 щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, зазначивши, що відповідно до позиції Верховного Суду, крім розміщення повідомлення про підозру на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора також необхідно направляти відповідне повідомлення на месенджери, які було встановлено під час досудового розслідування, однак, матеріали, долучені до клопотання, таких відомостей не містять. Щодо ризиків, то долученими до клопотання матеріалами вони не підтверджуються.

На заперечення захисника прокурор зазначив що органом досудового розслідування було вжито всіх заходів для встановлення контактів з підозрюваною, у т.ч. й месенджери, однак, це зробити не вдалося. ОСОБА_6 повідомлено про підозру та викликано до органу досудового розслідування у спосіб, передбачений КПК України, а саме, через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газету «Урядовий кур`єр» та через публікацію на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, і це є належним повідомленням ОСОБА_6 про підозру.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 15.01.2024 року за № 0000017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

25 серпня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0000106 від 28.04.2023 року, з якого, згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 15.01.2024 року, виділені матеріали кримінального провадження № 0000017 від 15.01.2024 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 174 (7572) від 30.08.2023 року, та 30.08.2023 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістка на 04.09.2023 року, 05.09.2023 року, 06.09.2023 року про виклик її до слідчого управління Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим також опублікована в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження № 174 (7572) від 30.08.2023 року, та 30.08.2023 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і її місцезнаходження невідоме, 08.09.2023 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити це правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , яка добровільно погодилася на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації, у той же час, перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхала з неї до теперішнього часу, та не з`явилася на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_6 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винуватою, а усвідомлення підозрюваною цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризиків, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Узбекистану, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: