УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 163/2516/23

Провадження № 51 -1745ска24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року,

встановив:

Як убачається із матеріалів провадження, постановою Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 567 630грн 77 коп, з конфіскацією в дохід держави товарів, які вилучені за двома протоколами про тимчасове вилучення товарів у справі про порушення митних правил № 0293/20500/23 (всього позицій товару 178 та 160), загальною вартістю 3 567 630 грн 77коп, а також стягнуто 536, 80 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати по справі на зберігання товару в розмірі 249 227 грн на користь Волинської митниці.

Постановою Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5. порушує питання про скасування постанови Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року, постанови Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року та закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно з приписами ч. 2 статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 294 КУпАП України).

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, постанова Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року та постанова Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП України та п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюадвоката ОСОБА_5., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1ОСОБА_2ОСОБА_3