МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/645/24
Провадження № 1-кп/945/494/24
Вирок

Іменем України

29 березня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 20 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; такий, що не має судимості,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

22 березня 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 вказане кримінальне провадження розподілене головуючому судді ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 381 КК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2024 року призначено судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частиною 1 статті 302 КК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором, на виконання вимог ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену за участю захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену за участю захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, органом дізнання встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Так, 16 січня 2024 року, у невстановленому в ході дізнання місці, під час спілкування, ОСОБА_2 , спільно зі ОСОБА_3 , вступили у попередню змову, спрямовану на незаконне зайняття рибним добувним промислом на території Миколаївського району, Миколаївської області.

У той же день, 16 січня 2024 року, у невстановленому в ході дізнанні місці, ОСОБА_2 за попередньою змовою зі ОСОБА_3 здійснили підготовчі дії для вчинення кримінального проступку, а саме: підготували та в подальшому взяли із собою заборонені знаряддя для лову водних живих біоресурсів в кількості 5 шт., а саме - риболовні пастки, довжиною 7 м. кожна, з діаметром вічка 7 мм., а також підвісний двигун SUZUKI DF 2.5 та з використанням автомобіля, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , направились на берег річки Південний Буг, поблизу с. Сапетня Миколаївського району Миколаївської області.

16 січня 2024 року, більш точного часу під час проведення дізнаня встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_2 , перебуваючи в кримінально-протиправній змові з ОСОБА_3 , прибули до узбережжя річки Південний Буг, поблизу с. Сапетня Миколаївського району Миколаївської області та, продовжуючи поступово реалізовувати свій спільний кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, в порушення вимог наказу Миколаївського рибоохоронного патруля від 22.11.2023 за № 229 «Про встановлення заборони на лов раків», підпункту 1 пункту 1 розділу 4 «Правил любительського рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 за №700, відповідно до якого забороняється добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів, підпункту 5 пункту 4 розділу 4 зазначених «Правил любительського рибальства», відповідно до якого заборонено добування (вилов) раків у період їх линьки і виношування ними ікри, вимог ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», з використанням дерев`яного човна з бортовим номером «ЯМК 0160», оснащений двигуном марки SUZUKI DF 2.5 00252F-010791, не маючи належного дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), не маючи дозволу на вилов раків у період дії заборони, випливли на поверхню річки Південний Буг та незаконно встановили у воду заздалегідь підготовлені та привезені із собою заборонені знаряддя для лову водних живих біоресурсів в кількості 5 шт, а саме: риболовні пастки, довжиною 7 м. кожна, з діаметром вічка 7 мм.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, без наявності відповідного дозволу на вилов водних біоресурсів, з метою незаконного вилову риби та інших водних живих біоресурсів, ОСОБА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , 19.01.2024 приблизно о 16 годині 50 хвилин, перебуваючи на березі річки Південний Буг, поблизу с. Сапетня Миколаївського району Миколаївської області, за допомогою дерев`яного човна, з бортовим номером «ЯМК 0160», оснащеним двигуном SUZUKI НОМЕР_1 , зняли, використовуючи раніше встановлені останніми в акваторії річки Південний Буг заборонені знаряддя лову, а саме: 5 риболовних пасток, довжиною 7 м. кожна, з діаметром вічка 7 мм., в яких вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: 95 особин карася сріблястого та 139 особин річкового рака, тим самим незаконно виловили зазначені водні біоресурси.

Після чого, 19.01.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з забороненими знаряддями лову та незаконно виловленими водними біоресурсами, а саме: рибою та раками, направились до берегової лінії річки Південний Буг поблизу АДРЕСА_3 , де в подальшому були виявлені працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Такими своїми незаконними діями, ОСОБА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , здійснили незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: 95 особин карася сріблястого, 139 особин раків річкових з використанням заборонених знарядь лову, не маючи належного дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), у період дії заборони на лов раків у 2024 році, завдавши своїми незаконними діями істотну шкоду та збитки рибному господарству України в розмірі 613 тис. 343 грн.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України незаконне зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу кожного з обвинувачених, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання кожного обвинуваченого.

ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується посередньо; на лікуванні у лікаря нарколога та психіатра не перебував; раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за грубе порушення правил рибальства; є таким, що не має судимості; повністю визнав свою вину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо; на лікуванні у лікаря нарколога та психіатра не перебував; раніше не судимий; повністю визнав свою вину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, особу кожного з обвинувачених, а тому відсутні законодавчі перешкоди для застосування до засуджених інституту умовного звільнення і наявна можливість досягти мету виправлення засуджених без їх ізоляції від суспільства, суд вважає, що відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді обмеження волі з одночасним встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і попередженню вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Отже, до речових доказів у даному кримінальному провадженні слід застосувати спеціальну конфіскацію, а речовий доказ: цифровий носій - слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); 2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; 4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; 6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; 6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно. Пов`язаними особами засудженого є юридичні особи, які при його сприянні отримали у власність чи користування зазначене майно. Якщо суд визнає відсутність законних підстав набуття прав на частину майна, то конфіскується ця частина майна засудженого, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. У разі неможливості конфіскації майна, законність підстав набуття прав на яке не було підтверджено, на засудженого покладається обов`язок сплатити вартість такого майна; 7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів на суму 14388 грн. 32 коп., які підтверджені документально та, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2024 року накладено арешт на майно.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За таких обставин, суд вбачає підстави, для скасування арешту майна.

Керуючись ч. 1 ст. 302, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 14388 гривень 32 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2024 року, на раколовки в кількості 5 шт (довжиною 7 м кожна з вічком 7 мм); річковий рак у кількості 139 шт; карась сріблястий у кількості 96 шт; човен дерев`яний зеленого кольору (з надписом на борту «ЯМК0160»); двигун SUZUKI DF 2.5 00252F-010791.

Речові докази:

- цифровий носій диск Axent CD-R, 700 mb, 80 min, 52x. 07041814/16 з відеозаписом Video 2024-01-19 at 22.57.57., - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- 5 раколовок довжиною 7 метрів, вічко 7 мм, які зберігаються в камері речових доказів Відділення поліції № 5 МРУП ГУНП в Миколаївській області, згідно з квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000011, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 524, порядковий номер № 28-24;

- 139 особин раків річкових, які за зберігальною розпискою передані головному державному інспектору відділу охорони ВБР ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 ;

- 95 особин карасей сріблястих, які за зберігальною розпискою передані головному державному інспектору відділу охорони ВБР ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 ;

- дерев`яний човен, на якому міститься напис ЯМК0160, який відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 20.01.2024, передано на зберігання до ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та зберігається на внутрішньому подвір`ї за адресою: АДРЕСА_4 ;

- човновий двигун SUZUKI DF 2.5, який зберігається у Відділення поліції № 5 МРУП ГУНП в Миколаївській області, згідно з квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000011, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 524, порядковий номер № 14-24,

конфіскувати в дохід держави, в порядку спеціальної конфіскації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених статтею 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

29.03.2024