22.05.2024
Справа № 642/344/24
Провадження № 1-в/642/59/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 29.01.2024 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 3 місяців арешту, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

На момент звернення до суду з вказаним клопотанням вищевказаний вирок не виконаний, не відбута частина покарання засудженим ОСОБА_4 складає 3 місяці арешту.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до статті 60 КК України та розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23, що передбачає заміну засудженим невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання, передбачений статтею 72 КК України.

На підставі вищевикладеного, прокурор просить замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_4 у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує і просить задовольнити.

Від засудженого надійшла заяви про розгляд вказаного клопотання без його участі, просив задовольнити клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Вирок набрав законної сили 29.02.2024 року.

На теперішній час вищевказаний вирок не виконаний, не відбута частина покарання засудженим ОСОБА_4 складає 3 місяці арешту.

23.08.2023 року був прийнятий Закон України №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який вступив у законну силу 28.03.2024 р.

Вказаним законом було внесено зміни до видів покарання, зокрема ст.60 КК України викладена в такій редакції: 1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців; 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Таким чином, арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим законом додано новий вид покарання, а саме ст.59-1 КК України «Пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п.23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Пункт 2 частини 1 статті 72 КК України в редакції закону від 23.08.2023 року вказує, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в) два дні пробаційного нагляду.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, утому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі викладеного, призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року за ч.1 ст.309 КК України має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України № 3342-IXвід 23.08.2023 року.

Санкція ч.1 ст.309 КК України в новій редакції Закону, передбачає такі види покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Судом прийнято до уваги, що такий вид покарання як обмеження волі не може бути застосований до засудженого, оскільки є більш суворим ніж арешт, а тому погіршує його становище, що є не припустимо з огляду на принципи кримінального судочинства та практику ЄСПЛ.

Також, приписи статті 72 КК України не передбачають співвідношення таких видів покарання як арешт та штраф, а навпаки частина третя статті 72 КК України вказує, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Закон України № 3342-IXвід 23.08.2023 року скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання у виді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

За таких обставин, клопотання прокурора є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, ч.3 ст. 5, ст. 72, ч.3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року у виді 3 місяців арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 6 місяців.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1