У Х В А Л А

12.06.2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 05.05.2022 року, №0000206 від 15.04.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого: вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 170 годин; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.09.2015 року за ч.2 ст.289, ч.2 ст.389, ст.70,71 КК України на п`ять років один місяць 10 днів позбавлення волі без конфіскації майна; вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2019 року за ч.1 ст.391, ст.71 КК України на два роки два місяці 12 днів позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 22.01.2021 року після відбуття покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області знаходиться дане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за ознаками грабежу, тобто відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , вчиненого в умовах воєнного стану, а також у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за ознакою шахрайства, тобто заволодінні майном потерпілого ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.04.2023 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50160 грн, який надалі послідовно продовжено ухвалами Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.08.2023 року та від 04.10.2023 року.

У відповідності до повідомлення начальника ДУ "Вінницька УВП (№1) ОСОБА_8 від 26.10.2023 року №4/11297 обвинувачений ОСОБА_4 20.10.2023 року був звільнений під заставу.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.01.2024 року у зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 та неповідомлення ним причин своєї неявки, щодо останнього було застосовано привід органом Національної поліції в наступне судове засідання, а також накладено грошове стягнення в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн, на користь держави.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2024 року надавався дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, поданого прокурором 27.02.2024 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.05.2024 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4

11.06.2024 року до суду надійшло повідомлення т.в.о. начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , що в ході проведення оперативно-розшукових заходів 11.06.2024 року місце знаходження ОСОБА_4 було встановлено в АДРЕСА_2 , та відповідно до ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2024 року останнього було затримано й поміщено до КЗ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

12.06.2024 року прокурор подав до суду повторно письмове клопотання, яким просив замінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без альтернативного застосування застави; внесену заставу звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України. Клопотання обгрунтоване тим, що 17.04.2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обвинувальний акт направлено для розгляду до Жмеринського міськрайонного суду. В подальшому, запобіжний захід неодноразово продовжувався, однак 20.10.2023 року ОСОБА_4 звільнено з ДУ "Вінницька установа покарань №1" у зв`язку з внесенням застави, при цьому на останнього покладено такі обов`язки: 1) не відлучатися з населеного пукту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватись від спілкування з потерпілим. Однак, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово порушував обов`язки покладені на нього ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 04.10.2023 року, а саме не з`являвся в судові засідання 14.11.2023 року, 10.01.2024 року, 27.02.2024 року, 10.04.2024 року, 27.05.2024 року та не повідомляв суд про причини своєї неявки. За сукупності таких обставин, прокурор вважав за доцільне змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на тримання під вартою, оскільки матеріалами судової справи підтверджено те, що обвинувачений порушив усі покладені на нього обов`язки, передбачені обраним йому запобіжним заходом, що також виключає підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів. Зважаючи на особу обвинуваченого залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати на волі, зможе ухилятися від суду та не виконуватиме процесуальні рішення (ризики втечі та переховування). Тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин прокурор просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на тримання під вартою строком на 60 днів, так як менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги поданого ним клопотання з викладених у ньому обгрунтувань. Додатково просив суд звернути внесену за обвинуваченого ОСОБА_4 заставу на користь Збройних Сил України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо взяття його під варту за клопотанням прокурора. Заявив, що після звільнення з-під варти він увесь час перебував за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 та не отримував судових викликів. Визнав, що без дозволу прокурора та суду відлучився з м.Жмеринки провідати хвору бабу своєї дівчини та був затриманий працівниками поліції в с.Білий Камінь. Також його матір`ю один раз було повідомлено йому про виклик в судове засідання, у яке він не з`явився, так як допомагав того дня сусідові по господарству. Також він не цікавився особисто щодо призначення судових засідань та не спілкувався із своїм захисником. Просив обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, вказавши, шо йому належить 1/4 частина дитлового будинку по АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого та просив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , вважаючи його достатнім для належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Судове засідання проведено у відсутність потерпілих на підставі ст.325 КПК України.

Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Згідно вимог ч.8,9,10 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава, суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності та звернути заставу (її частину) в дохід держави,у разі чого також застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 після його зільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у її встановленому розмірі, перебуваючи на волі, зневажливо поставився до виконання покладених на нього процесуальних обов`язки, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та маючи для цього всі можливості, умисно не виконав їх, що на думку суду в подальшому, продовжуючи застосовувати до останнього запобіжні заходи не пов`язані з позбавленням волі, створить в очах суспільства уяву про безкарність та свавілля, а також неспроможність правоохоронних органів та суду забезпечити дотримання обвинуваченим вимог закону.

Враховуючи, що одне із кримінальних правопорушень, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким злочином, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк, що вочевидь перевищує три роки, дані обставини визначають можливість застосування тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , судимість якого не знята і не погашена. Крім того останній може переховуватися від суду, а також перебуваючи на свободі під заставою не виконував належним чином покладені на нього процесуальні обов`язки щодо з`явлення в судове засідання 10.01.2024 року за належним судовим викликом (т.1 а.с.159), а також зобов`язання не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду (т.1 а.с.152), суд вважає, що за цих обставин лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам, без визначення розміру застави, оскільки для нього вона не стала достатнім запобіжником, а надто мало місце неодноразове порушення ним такого запобіжного заходу без поважних причин, а інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, включно цілодобовий домашій арешт, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, його належну процесуальну поведінку та запобігання переховуванню від суду, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що перебуваючи під заставою ОСОБА_4 за його належним викликом допустив нез`явлення в судове засідання без поважних причин та неповідомлення причин своєї неявки, що за умови його перебування під домашнім арештом також заздалегідь не виключається самими лише запевненнями останнього, що надалі він не допускатиме порушення власних обов`язків.

Встановлення в судовому засіданні вказаних порушень обвинуваченим ОСОБА_4 умови запобіжного заходу у виді застави, становлять визначені процесуальним законом підстави за клопотанням прокурора звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.04.2023 року, в дохід держави. При цьому, суд не вбачає за можливе самостійно визначити її звернення на потреби ЗСУ, оскільки це становитиме відхід від застереженого вимогами ч.2 ст.19 Конституції України обов`язку посадової особи органу державної влади діяти лише у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, тобто у даному конкретному випадку у відповідності до наведених вище положень ч.8 ст.182 КПК України, якими передбачено зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України звернутої в дохід держави застави.

Відповідно у такому разі, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених вище обставин, суд вважає за необхідне змінити за клопотанням прокурора обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із застави саме на тримання під вартою, без визначення розміру застави, визнаючи недостатнім для неухильного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання вказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, застосування щодо останнього заявленого сторною захисту запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 194, 331, 336, 350, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Внесену раніше заставу, визначену ОСОБА_4 в розмірі 50160 (п`ятдесят тисяч сто шістдесят) гривень, звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із застави на тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів з часу його затримання до 09.08.2024 року включно, взявши його під варту із зали суду.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на цілодобовий домашній арешт відмовити.

На ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню обвинуваченому та прокурору після її проголошення..

Суддя ОСОБА_1