ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/636/24

Провадження № 11-кп/4820/434/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000055 від 05.02.2024, про продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, до 23 липня 2024 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Волочиського районного суду Хмельницької області на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України.

За клопотанням прокурора, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 23 липня 2024 року включно. Мотивуючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що на даний час завершити судовий розгляд неможливо, водночас, ризики які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу продовжують існувати.

На зазначену ухвалу обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій прохав ухвалу суду скасувати ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 23 липня 2024 року та постановити нову ухвалу, згідно якої відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та не вмотивованою, без встановлення та урахування дійсних обставин справи.

Зазначив, що мотивування суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на тому, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення і незаконного впливу на потерпілих та свідків. Вважає, що в судовому засіданні не доведений та не встановлений ризик, що він може переховуватись від суду, оскільки, на думку апелянта, розшукова справа по даному кримінальному провадженню не заводилась. Також, відсутній ризик, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення та недоведений ризик, що він може вчиняти незаконний вплив на потерпілих та свідків. Тому, вважає, що ухвала Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню та відмові у клопотанні прокурора в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд зазначає наступне.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 рокустрок тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено по 23 липня 2024 року, включно.

Порядок продовження строків тримання під вартою судом першої інстанції на стадії розгляду кримінального провадження відбувається за загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Апеляційний суд встановив, що вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Суд першої інстанції, розглянув клопотання прокурора, дотримавшись вимог наведених норм процесуального законодавства та ухвалив законне рішення, в якому виклав обґрунтування прийнятого ним рішення. Також суд правильно зазначив ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для продовження дії такого запобіжного заходу.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає достатньо обґрунтованими мотиви суду, викладені в ухвалі про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою на час судового розгляду. Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою суд в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Закінчити судовий розгляд кримінального провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо. Виходячи із пред`явленого йому обвинувачення, а також враховуючи дані про його особу, який раніше судимий, існує реальний ризик, що знаючи, яке кримінальне покарання йому загрожує, обвинувачений може вдатися до втечі та переховуватися від суду, можливий також і незаконний вплив на потерпілого та свідків щодо зміни їх показань, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місце проживання, крім того, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене під час іспитового строку, що є ризиком вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, доводи захисту, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ризиків переховування та впливу на потерпілого та свідків події, у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше судима, без міцних соціальних зв`язків, не працює, не одружений, на утриманні жодних осіб не має.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000055 від 05.02.2024, про продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, до 23 липня 2024 року включно залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді