Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3670/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому розгляді кримінальне провадження №0000636 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Луцьк Волинської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 06 серпня 2023 року приблизно о 15 год. 26 хв., усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента. України 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжено, крайній раз Указом Президента України від 26 липня 2023 року№ 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, знаходячись у торгівельному залі належного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, зі стелажу з товарно- матеріальними цінностями таємно викрав 1 пляшку бренді «МЕТАХА» 5 зірок, місткістю 0,5 л., вартістю 441,33 грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_5 збитки на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Повторно, 06 серпня 2023 року приблизно о 21 год. 15 хв. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжено, крайній раз Указом Президента України від 26 липня 2023 року№ 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, знаходячись у торгівельному залі належного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, зі стелажу з товарно- матеріальними цінностями таємно викрав 1 пляшку бренді «МЕТАХА» 5 зірок, місткістю 0,5 л., вартістю 441,33 грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_5 збиток на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Повторно, 07 серпня 2023 року приблизно о 11 год. 40 хв. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб Указом Президента України 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжено, крайній раз Указом Президента України від 26 липня 2023 року№ 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, знаходячись у торгівельному залі належного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, зі стежалу з товарно- матеріальними цінностями таємно викрав 1 пляшку бренді «МЕТАХА» 5 зірок, місткістю 0,5 л., вартістю 441,33 грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_5 збиток на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Повторно, 07 серпня 2023 року приблизно о 12 год. 01 хв. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години ЗО хвилин .24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжено, крайній раз Указом Президента України від 26 липня 2023 року№ 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, знаходячись у торгівельному залі належного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 супермаркету «Льонок», що по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, зі стежалу з товарно- матеріальними цінностями таємно намагався таємно викрасти 1 пляшку віскі «Ballantine's Finest», місткістю 0,7 л., вартістю 622,63 грн., сховавши її у брюки під пасок, пройшовши повз касу, не оплативши її вартість, та направившись до виходу. Тобто, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг довести свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння вказаним майном до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки біля вхідних дверей приміщення супермаркету був затриманий працівниками магазину.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану та за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; і визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та щиро розкаявся, дав повні та детальні пояснення про обставини скоєння кримінального правопорушення. Суд переконався в тому, що допитаний обвинувачений докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, його показання підтверджують викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, що виключає можливість самообмови.

Представник потерпілого ОСОБА_6 просить справу розглянути у його відсутність, призначити покарання на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має.

Інші докази стосовно фактичних обставин справи у судовому слідстві відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались, так як учасниками судового розгляду не оспорювались, судом з`ясоване правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що за місцем проживання обвинувачений характеризуються посередньо.

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд приймає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжує покарання не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За правилами ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, зобов`язують суд при призначенні покарання належним чином враховувати ці встановлені законом критерії.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення покарання в межах санкції статті чи частини статті, яка передбачає відповідальність за інкримінований злочин, можливість призначення більш м`якого покарання (ст. 69 КК України), застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Суд враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд з прав людини наголошував, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Згідно з положеннями ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

При аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, можливе, з урахуванням особи винного, лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим. При цьому дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Суд враховує, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться у провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність, що, зокрема, виражається і в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

За вказаних обставин, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, саме таке покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що призначити міру покарання обвинуваченому слід в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, з застосуванням відповідно до ст. 75 КК України інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням, враховуючи сукупність обставини, що пом`якшують покарання та характеристику за місцем проживання.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи експертом Рівненського НДЕКЦ МВС України, згідно довідки про витрати, що складає в загальній сумі 717 грн. (а.к.п.75).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України на підставі ст. 69 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України для ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів та проведення експертиз в загальній сумі 717 грн.

Документи кримінального провадження зберігати в суді.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя :