Єдиний унікальний номер 448/1235/24
Провадження № 1-кс/448/202/24
У Х В А Л А

10.07.2024 слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000243 від 04 липня 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

1. 09 липня 2024 на адресу суду надійшло клопотання начальника СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, в якому вона просить накласти арешт на рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №525/5881/21 від 09.06.2021 року про призначення ОСОБА_5 опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_6 , рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 198/2749/21 від 16.03.2021 року про визнання ОСОБА_7 інвалідом 1 групи та визнання недієздатним та довідку № 07/388 від 05.02.2024 року видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 про відстрочку від призову на військову службу, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .

2.Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання ВП № 1 Яворівського ВРП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000243 від 04 липня 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

3.Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2024 року під час перетину державного кордону в пункту пропуску «Мостиська», що по АДРЕСА_2 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виїзду за межі території України під час проходження паспортного контролю надав працівнику прикордонної служби рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №525/5881/21 від 09.06.2021 року про призначення його опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_6 , рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 198/2749/21 від 16.03.2021 року про визнання ОСОБА_7 інвалідом 1 групи та визнання недієздатним та довідку № 07/388 від 05.02.2024 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 про відстрочку від призову на військову службу у зв`язку із встановленим опікунством, відомості у яких не відповідають дійсності з ознаками підробки.

4. 04.07.2024 постановою начальника СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області документи ОСОБА_6 , зокрема рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №525/5881/21 від 09.06.2021 року про призначення його опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_6 , рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 198/2749/21 від 16.03.2021 року про визнання ОСОБА_7 інвалідом 1 групи та визнання недієздатним та довідку № 07/388 від 05.02.2024 року видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

5.З огляду на наведене, просить накласти арешт на вищевказані документи та розглядати клопотання без повідомлення власника майна.

6.В судове засідання начальник СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву, в якій вона зазначила, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд такого проводити у її відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю.

7.Власник майна був повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, однак, в судове не з`явився та не надіслав клопотання про відкладення розгляду такого.

8.Слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 172 КПК України.

9.Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

10.Проаналізувавши документи та матеріали, якими начальник СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

11.Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

12.Так, згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

13.Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

14.Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

15.Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

16.Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

17.Слідчим суддею встановлено, що 04.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

18.З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що сектор дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

19.Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

20.Зазначені в клопотанні документи згідно постанови начальника СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 04.07.2024 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

21.Вилучені у даному провадженні документи відповідають критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

22.Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

23.Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

24.Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

25.Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

26.Проте, попередні положення, жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

27.Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

28.Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

29.Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

30.Враховуючи конкретні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені документи є доказами такого кримінального правопорушення, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки, зберегли на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

31.Враховуючи наведене, а саме те, що на вилучених документах наявні сліди кримінального правопорушення, у подальшому такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою їх збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для зясування обставин кримінального правопорушення, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження слідчий суддя вважає, що є всі правові підстави для накладення арешту на вказані у клопотанні документи, а відтак клопотання є обґрунтованим.

32.Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню.

33.З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на вказані документи, а тому клопотання начальника СД ВП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наведених вище мотивів та підстав.

34.Окремо, слідчий суддя наголошує, що сторона захисту в разі зволікання і затягування розслідування справи, вправі самостійно звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з майна.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

1.Клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 задовольнити.

2.Накласти арешт на документи ОСОБА_5 , зокрема на рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №525/5881/21 від 09.06.2021 року про призначення ОСОБА_5 опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_6 , рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 198/2749/21 від 16.03.2021 року про визнання ОСОБА_7 інвалідом 1 групи та визнання недієздатним та довідку № 07/388 від 05.02.2024 року видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 про відстрочку від призову на військову службу, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .

3.Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобовязані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

4.Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

5.Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

6.У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

7.Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

8.Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала виготовлена та підписана слідчим суддею в нарадчій кімнаті 10.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_8