Справа № 638/4283/24
Провадження № 1-кс/638/1068/24
УХВАЛА

Іменем України

08 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000291 від 01.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

встановив:

Прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, у якому простить накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на вилучене, в ході проведення огляду місця події 04.03.2024 майно, а саме:

- бензопилу «OULIGEN GASLINE SAW HORSE POWER STRONG PN4500».

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000291 від 01.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.03.2024 о 11:29 до ч/ч Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 13.02.2024 невідома особа здійснила крадіжку бензопили "Gasline Saw Horse Power Strong", що перебувала поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У якості потерпілого було допитано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , наразі сам. Також останній пояснив, що приблизно в середині липня 2021 року він купив на місцевому ринку у м. Ізюм Харківської області бензопилу «OULIGEN GASLINE SAW HORSE POWER STRONG PN4500» у пакувальні коробці у новому стані з комплектуючими пристроями та з того часу користувався нею. 13.02.2024 приблизно о 07:00 ОСОБА_4 перебуваючи на території подвір?я за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою виявив, що бензопилу «OULIGEN GASLINE SAW HORSE POWER STRONG PN4500», яку він залишив 12.02.2024 близько 16:00 напередодні закріплену на велосипеді справа від входу до житлового будинку під стіною на території вказаного подвір?я, викрали невідомі особи. За даним фактом ОСОБА_4 через деякий час звернувся до працівників поліції, оскільки самостійні пошуки результату не дали. Також останній до протоколу свого допиту додав копію свого паспорту, колії документів на житловий будинок, копії документів на вказану бензопилу.

У якості свідка було допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною. Також останній пояснив, що 14.02.2024 вдень до нього за місцем мешкання за вищевказаною адресою прийшов знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та запропонував купити у нього бензопилу без захисного чохла на шині, без повітряного фільтру та кришки повітряного фільтра. На дану пропозицію ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_6 звідки він взяв вказану бензопилу, на що останній відповів, що вказану бензопилу йому подарували військовослужбовці ЗСУ. Після чого ОСОБА_5 купив у ОСОБА_6 вказану бензопилу за 200 гривень та з того часу вона почала перебувати у ОСОБА_5 на території домоволодіння за вищевказаною адресою. Згодом ОСОБА_5 дізнався, що вказана бензопила була викрадена та після цього останній добровільно видав працівникам поліції вказану бензопилу.

В період часу з 14 год. 52 хв. по 15 год. 21 хв. 04.03.2024 слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 на вільній ділянці місцевості розташованій навпроти приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події під час якого свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності понятих добровільно видав працівникам поліції майно, що йому не належить, а саме: бензопилу «OULIGEN GASLINE SAW HORSE POWER STRONG PN4500» без захисного чохла на шині, без повітряного фільтру та кришки повітряного фільтра.

Вказане майно було вилучено до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Вказане майно добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_5 , оскільки воно йому не належить, про що останній написав відповідну заяву.

04.03.2024 вищевказане майно визнано речовими доказами про що слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області винесено відповідну постанову, адже встановлено, що вищевказане майно належить потерпілому ОСОБА_4 .

Прокурор зазначив, що вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

У зв`язку з чим прокурор просить клопотання задовольнити на накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, де просив розглянути справу без його участі.

Власник майна до суду не з`явився, повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи слідчого підтверджуються матеріалами справи, а саме: витягом з ЄРДР від 01.03.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, постановою про визнання речовим доказом, поясненнями ОСОБА_6 .

Згідно з ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повинна бути доведена в суді першої інстанції, а спів розмірність наслідків обмеження права власності бути завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000291 від 01.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на вилучене в ході проведення огляду місця події 04.03.2024 майно, а саме:

- бензопилу «OULIGEN GASLINE SAW HORSE POWER STRONG PN4500».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1