Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6954/23
Провадження № 1-кп/332/170/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2023, приблизно о 14-50 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , наніс останньому 6 ударів кулаком правої руки в область голови зліва, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: - травми лицьового черепу, перелам передньої, літеральної та верхньої (нижня стінка лівої очниці), станок лівої гайморової пазухи, перелом твердого піднебіння, перелом виличного відростку лівої скроневої кістки зі зміщенням, лівобічний гемо синус (скупчення крові в лівій гайморовій пазусі), синець з набряком м`яких тканин у лівій навколо очній ділянці з розповсюдженням на ліву щічну ділянку, крововилив на білковій оболонці лівого ока, крововилив з садном на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, які згідно висновку експерта № 1355/к від 28.08.2023, у сукупності кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, садна на долонних поверхнях обох кистей, в ділянці ліктьового суглобу з розповсюдженням на ліве плече, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі, щиро кається у скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 18 липня минулого року в денний час, біля будинку АДРЕСА_3 між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого він наніс 6 ударів кулаком правої руки в область голови потерпілого, тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження. Щиро кається у скоєному.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії нетяжких;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого;

- обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у межах санкції інкримінованої статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі. З урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, обставин справи, його відношення до скоєного, позиції потерпілого, суд вважає за можливе та доцільне застосувати до ОСОБА_4 положення ст. ст. 75,76 КК України.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у справі не заявлений

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1