Справа № 204/7437/22
Провадження № 1-кп/204/254/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 02 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, одруженого, працюючого директором ТОВ Фірма «Універсал-центр», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

25.08.2022 приблизно о 12:00 ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязних стосунків з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наблизився до потерпілого ОСОБА_4 спереду та наніс не менше 2-3 ударів кулаком правої руки в область обличчя, після чого ОСОБА_6 також наніс щонайменше 1 удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого. Далі, не зупиняючись, ОСОБА_6 наніс щонайменше 1 удар ступнею правої ноги в область гомілки лівої ноги потерпілого ОСОБА_4 . Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_4 почав схилятись до землі та одночасно повертатись спиною до ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , стоячи позаду потерпілого, наніс йому не менше 4 ударів кулаками правої та лівої руки одночасно в область правого та лівого вуха. Після чого ОСОБА_6 наніс не менше 2 ударів ступнею правої ноги в область гомілки правої ноги та наніс не менше 2 ударів ступнею лівої ноги в область гомілки лівої ноги потерпілого. Далі, не зупиняючись, ОСОБА_6 наніс не менше 2 ударів кулаком лівої руки в область лівої сторони тулуба ОСОБА_4 , після чого наніс не менше 3 ударів кулаком правої руки в область правої сторони тулуба ОСОБА_4 , після чого наніс не менше 2 ударів кулаком правої руки в область тильної частини голови ОСОБА_4 .

Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта №2274 від 26.08.2022, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синця та внутрішньо-шкіряного крововиливу на нижній повіці лівого ока, внутрішньо-шкіряних крововиливів на обличчі та лівій вушній раковині, садна волосистої частини голови, саден лівої вушної раковини, лівого плеча та гомілки, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 - відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково. Пояснив суду, щоз потерпілим ОСОБА_4 знайомий з 2001 року. 25.08.2022 він вийшов за двір, де побачив припарковий автомобіль, біля якого стояв потерпілий. Він ввічливо звернувся до потерпілого та попросив відігнати автомобіль. Потерпілий сказав, що це його частина земельної ділянки і відмовився. Зазначив, що територія, на якій стояв автомобіль потерпілого, була нічийною. Потерпілий використовує свою земельну ділянку як дачу та не мешкає на ній. Біля дому ОСОБА_4 безлад. На неодноразові зауваження навести порядок ОСОБА_4 не реагував. Біля двору, під деревом була клумба, яка була розбита, однак ОСОБА_4 казав, що йому так подобається та нічого робити він з цим не буде. Під час розмови з потерпілим він взяв його за плече для того щоб розвернути у бік автомобіля, але ОСОБА_4 відмахнувся. Він замахнувся на потерпілого, після цього ОСОБА_4 став у стійку та наніс удар, який він відбив. Далі він ногою підсікнув ногу потерпілого внаслідок чого ОСОБА_4 присів. Вдарив він потерпілого один раз в області вуха, оскільки діяв інстинктивно, намірів нанести тілесні ушкодження потерпілому не мав. Свої дії спрямовував виключно для того щоб подавити агресію ОСОБА_4 . Надалі з двору вийшла жінка ОСОБА_4 та вони почали сваритися. Через деякий час вийшов ОСОБА_7 зі своєю дружиною, яким жінка ОСОБА_4 повідомила, що відбулось побиття її чоловіка. Він не захотів далі сваритися і пішов додому. Пізніше приїхала поліція і почала з`ясовувати обставини конфлікту. При цьому зазначив, що свідок ОСОБА_8 не могла бачити момент конфлікту, оскільки була в цей момент у себе на дворі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 25.08.2022 приблизно о 12:00 він приїхав до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . До цього моменту конфліктів між ним та обвинуваченим фактично не було, однак років 20 тому мало місце побиття з боку ОСОБА_6 його сина. Він припаркував автомобіль біля огорожі та почав заносити у будинок овочі. В цьому будинку він не мешкає, однак іноді приїздив в гості до дружини. Коли він повернувся до автомобілю, побачив сусіда. ОСОБА_6 одразу зробив йому зауваження з приводу розташування його автомобілю. ОСОБА_6 сказав йому, що він нібито наїхав на квіти, які обвинувачений посадив, при цьому територія, на якій росли ці квіти, була загальною та не відносилась до території обвинуваченого. Він повідомив обвинуваченому, що автомобіль він завжди так ставить та переставляти не буде. Після цього ОСОБА_6 почав лаятись та погрожувати фізичним насильством та через декілька секунд почав його побиття. Удари обвинувачений наносив кулаками в область голови та тулубу, а також вдарив ногою. Далі вийшла його дружина, яка побачила його побиття та намагалась припинити конфлікт, однак ОСОБА_6 не припиняв та продовжував його бити. Від першого удару до останнього пройшло кілька хвилин, точну кількість ударів не пом`ятає, однак ОСОБА_6 наніс йому не менше чотирьох ударів. Бив обвинувачений поки він впритул не підійшов до автомобілю, та фактично не мав змоги уникнути побиття. Спочатку обвинувачений бив його в обличчя, а потім-ногами. Після удару обвинуваченого в обличчя його око дуже набрякло і деякий час він фактично не міг бачити цим оком. Крім того вказав, що факт його побиття бачила сусідка та його дружина. Коли саме дружина та сусідка побачила момент побиття він не може сказати, оскільки в цей момент обвинувачений його бив по голові. Пом`ятає лише те, як дружина почала кричати щоб ОСОБА_6 припинив побиття. Пізніше дружина викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 25.08.2022 о 12:00 вони разом з чоловіком приїхали до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Будинок був приватизований на двох власників, одним з яких є ОСОБА_6 . Вони разом з чоловіком занесли овочі в будинок та хотіли їхати додому. Поки вона закривала будинок, чоловік пішов до автомобілю. Через декілька хвилин вона почула крик та побігла до автомобілю. Біля автівки побачила, що ОСОБА_6 б`є кулаками та ногами її чоловіка. Бачила як обвинувачений наніс потерпілому декілька ударів кулаками в область голови та один удар ногою, точну кількість ударів вона не пом`ятає. Під час побиття ОСОБА_4 від ударів присів, однак ОСОБА_6 це не зупинило та він продовжив бити її чоловіка, при цьому не бачила щоб її чоловік чинив спроби вдарити або бив обвинуваченого. Щоб припинити цей конфлікт вона побігла до будинку, де взяла телефон в онучки та викликала поліцію. Від моменту коли вона побачила як її чоловіка б`ють до моменту виклику поліції пройшло кілька хвилин. Після того як вона знову повернулася до автомобілю, бачила як ОСОБА_6 продовжує наносити удари ногами ОСОБА_4 , при цьому потерпілий у відповідь не наносив удари, а лише намагався відійти. Конфлікт фактично розпочався внаслідок того, що ОСОБА_6 вважав, що її чоловік не так припаркува автомобіль та наїхав на квіти. Вказала, що свідок ОСОБА_8 також могла бачити цей конфлікт, оскільки огорожа біля будинку ОСОБА_8 невисока. Після того, як конфлікт закінчився, вона разом з чоловіком поїхали до поліції, де провели слідчий експеримент за її участю, а також дали направлення для проходження СМЕ. Під час слідчого експерименту вона показала механізм нанесення тілесних ушкоджень, а саме як обвинувачений бив її чоловіка обома руками та правою ногою.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що на прикінці серпня 2022 року вона поралась в огороді та почула сварку. Від її паркану до місця події приблизно 6 метрів. Бійку бачила через паркан. Бачила як ОСОБА_6 наносив удари потерпілому. Обвинувачений наніс кілька ударів ОСОБА_4 , від яких потерпілий став одним коліном на землю. Перший удар вона не бачила, однак бачила, що обвинувачений наніс потерпілому один удар справа, один удар у бік тулубу, та ще один удар у тильну область голови. Підійшовши ближче до хвіртки, вона зробила зауваження обвинуваченому, однак на ці зауваження обвинувачений не реагував та сказав щоб вона не втручалась. Підстав обмовляти обвинуваченого у неї немає. Конфліктів з обвинуваченим ніколи не мала, дружніх стосунки не підтримувала. Чому саме почався конфлікт між потерпілим та обвинуваченим вона дізналась пізніше під час розмови з потерпілим. Бачила у потерпілого тілесні ушкодження в області ока. Під час слідчого експерименту працівники поліції їй нічого не підказували, вона показала лише те, що бачила.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що обвинуваченого та потерпілого він не знає. Працює у майстерні КП «Південне», де під час обідньої перерви у газеті «Наше місто», на останній сторінці побачив оголошення про те, що розшукуються свідки подій, які відбулись 25.08.2022 по вул.Софіївській, тому вирішив зателефонувати на мобільний телефон, який був вказаний в оголошенні щоб повідомити, що він був свідком подій. Про те що він був свідком цих подій нікому не розповідав. Адвокату дзвонив тільки один раз коли побачив оголошення в газеті, потім отримав повістку про виклик до суду та прийшов до суду. Разом з цим вказав, що 25.08.2022 в обідній час він їхав на своєму автомобілі в магазин та побачив конфлікт між двома чоловіками. Впізнає в суді двох чоловіків, які були учасниками конфлікту. За ходом конфлікту спостерігав приблизно з 20-25 метрів від них. Стояв біля машини та його не було видно учасникам цієї сутички. На ОСОБА_6 була вдягнута футболка, інший чоловік був з голим торсом, поряд стояв легковий автомобіль сріблястого кольору. На місці цих подій також були інший чоловік та жінка. Вказав, що бачив як ОСОБА_6 . захищався, тоді як ОСОБА_4 погрожував йому і виражався нецензурною лайкою, при цьому ОСОБА_4 штовхав ОСОБА_6 та замахувався рукою.

Вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 25.08.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_4 просив вжити заходів до ОСОБА_6 , який 25.08.2022 спричинив йому фізичний біль, (арк.6 кримінального провадження);

- актом судово-медичного дослідження №2274 від 26.08.2022, відповідно до якого на основі судово-медичного дослідження у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця та внутрішньо-шкіряного крововиливу на нижній повіці лівого ока, внутрішньо-шкіряних крововиливів на обличчі та лівій вушній раковині, садна волосистої частини голови, саден лівої вушної раковини, лівого плеча та гомілки, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежений. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підстави: «п.2.3.5.«Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (арк.13-14 кримінального провадження);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2022 з фототаблицею, з якого вбачається, що дізнавачем СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за участю потерпілого ОСОБА_4 в присутності понятих проведено слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_4 показав та відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, які 25.08.2022 йому наніс ОСОБА_6 . ОСОБА_4 вказав, що 25.08.2022 близько 12:10 він вийшов з будинку сина та пішов до свого автомобілю за територію будинку. Підійшовши до автомобілю, ОСОБА_4 побачив сусіда, який вийшов з сусіднього будинку. Сусід покликав ОСОБА_4 для того щоб поговорити. Під час розмови ОСОБА_4 з сусідом ОСОБА_6 між ними виникла сварка. В ході сварки у ОСОБА_6 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 стояв попереду ОСОБА_4 , кулаком правої руки завдав два удари в ліву сторону обличчя ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_6 , перебуваючи обличчям до потерпілого, завдав один удар в праву сторону обличчя ОСОБА_4 . Після отримання ударів ОСОБА_4 закрив обличчя своїми руками. Крім того ОСОБА_6 , стоячи попереду, завдав потерпілому ступнею правої ноги один удар в область гомілки лівої ноги ОСОБА_4 . Від отриманого удару потерпілий від болю в нозі схилився до землі та одночасно повернувся спиною до ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_6 , стоячи позаду потерпілого, кулаками обох рук наніс чотири удари в область правого та лівого вуха ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_6 , стоячи позаду потерпілого, ступнею правої ноги завдав два удари в область гомілки правої ноги потерпілого. ОСОБА_6 стоячи позаду потерпілого, ступнею лівої ноги завдав ОСОБА_4 два удари в область гомілки лівої ноги. Надалі ОСОБА_6 , стоячи позаду, наніс кулаком лівої руки три удари в область лівої сторони тулуба потерпілого. Після чого, ОСОБА_11 , стоячи позаду, наніс кулаком правої руки три удари в область правої сторони тулубу ОСОБА_4 , а кулаком правої руки завдав два удари в область тильної частини голови ОСОБА_4 (арк.44-54 кримінального провадження);

- висновком експерта №2493е від 12.09.2022, відповідно до якого на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, 26.08.2022 при огляді ОСОБА_4 в нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока з частковим переходом на спинку носу та вниз на проекцію лівої виличної дуги, з внутрішньо-шкіряним крововиливом в проекції нижнього краю лівої орбіти; садна у лівій тім`яній області; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів у верхній третині лівої вушної раковини, у лівій скронево-виличній області ближче до вушної раковини та на лівій щоці; трьох саден на задній поверхні лівої вушної раковини, на зовнішній поверхні лівого плеча від верхньої до середньої третини та на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та кінцівок, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синець багряно-синюшного кольору, без чітких меж; внутрішньо-шкіряні крововиливи яскраво-червоного кольору; садна місцями під темно-червоними кривавими коринками, місцями з підсохлим темно-червоним дном та відшаруванням поверхневого епідермісу у вигляді лусок), можливо вказати, що термін їх спричинення становить до 1-1,5 доби до моменту огляду. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та кінцівок, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Встановити взаємне розташування обстеженої особи та особи яка спричиняла тілесні ушкодження не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, місця куди були спричинені механічні дії (обличчя, голова, кінцівки). За своїм характером виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3.„Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово- медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту (арк.59-62 кримінального провадження);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.09.2022 з фототаблицею, з якого вбачається, що дізнавачем СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за участю свідка ОСОБА_9 в присутності понятих проведено слідчий експеримент, під час якого свідок ОСОБА_9 показала та відтворила механізм тілесних ушкоджень, нанесених ОСОБА_4 . Свідок вказала, що 25.08.2022 вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 близько 12:10 перебували у будинку сина. ОСОБА_4 вийшов з будинку та попрямував до автомобілю, в цей час вона перебувала на вулиці. Через кілька хвилин вона почула, що її чоловік з кимось голосно розмовляє та свариться. Вона вийшла за територію подвір`я та побачила як ОСОБА_6 наносив численні удари руками та ногами ОСОБА_4 . Свідок вказала, що ОСОБА_11 , стоячи попереду потерпілого, кулаком правої руки наніс два удари в ліву сторону обличчя ОСОБА_4 , після чого кулаком лівої руки наніс один удар в праву сторону обличчя потерпілого. Не зупиняючись, ОСОБА_6 наніс ступнею правої ноги один удар в область гомілки лівої ноги ОСОБА_4 , від отриманих ударів потерпілий почав схилятись до землі та одночасно повертався спиною до ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_6 , не зупиняючись, періодично нахиляючись для нанесення ударів кулаками обох рук, перебуваючи позаду потерпілого, наніс чотири удари в область правого та лівого вуха ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_6 , стоячи попереду, ступнею правої ноги наніс два удари в область гомілки правої ноги ОСОБА_4 . Далі, стоячи позаду, ОСОБА_11 ступнею правої ноги наніс два удари в область лівої ноги потерпілого. Після чого, стоячи позаду, кулаком лівої руки наніс один удар в область лівої сторони тулуба ОСОБА_4 , кулаком правої руки наніс два удари в область правої сторони тулуба ОСОБА_4 , після чого кулаком правої руки наніс один удар в область тильної частини голови потерпілого (том.1 арк.66-76 кримінального провадження);

- висновком експерта №2494е від 12.09.2022, відповідно до якого на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, 26.08.2022 при огляді ОСОБА_4 у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока з частковим переходом на спинку носу та вниз на проекцію лівої виличної дуги, з внутрішньо-шкіряним крововиливом в проекції нижнього краю лівої орбіти; садна у лівій тім`яній області; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів у верхній третині лівої вушної раковини, у лівій скронево-виличній області ближче до вушної раковини та на лівій щоці; трьох саден на задній поверхні лівої вушної раковини, на зовнішній поверхні лівого плеча від верхньої до середньої третини та на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: синця, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та кінцівок, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синець багряно-синюшного кольору, без чітких меж; внутрішньо-шкіряні крововиливи яскраво-червоного кольору; садна місцями під темно-червоними кривавими коринками, місцями з підсохлим темно-червоним дном та відшаруванням поверхневого епідермісу у вигляді лусок), можливо вказати, що термін їх спричинення становить до 1-1,5 доби до моменту огляду. Виявлені потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: синця, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та кінцівок, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Встановити взаємне розташування обстеженої особи та особи яка спричиняла тілесні ушкодження не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, місця куди були спричинені механічні дії (обличчя, голова, кінцівки). За своїм характером виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує свідок ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за її участі (том.1 арк.81-83 кримінального провадження);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2022 з фототаблицею, з якого вбачається, що дізнавачем СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за участю свідка ОСОБА_8 в присутності понятих проведено слідчий експеримент, під час якого свідок ОСОБА_8 показала та відтворила механізм тілесних ушкоджень, нанесених ОСОБА_4 . Вказала, що 25.08.2022 вона знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Близько 12:00 вона почула крик сусідки ОСОБА_9 , яка кричала, що ОСОБА_6 б`є її чоловіка. Вона вийшла на вулицю, де побачила як ОСОБА_6 завдає удари кулаками ОСОБА_4 . ОСОБА_6 стояв позаду та наніс один удар кулаком правої руки в праву сторону тулуба ОСОБА_4 . Після чого наніс один удар кулаком лівої руки в ліву сторону тулуба ОСОБА_12 . ОСОБА_6 , не зупиняючись, стоячи позаду потерпілого, наніс один удар кулаком правої руки в тильну область голови потерпілого ОСОБА_12 . Вищевказані удари наносились ОСОБА_6 в проекції зверху вниз, оскільки потерпілий в цей час знаходився у напівзігнутому стані (арк.87-93 кримінального провадження);

- висновком експерта №2495е від 12.09.2022, відповідно до якого на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, 26.08.2022 при огляді ОСОБА_4 у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока з частковим переходом на спинку носу та вниз на проекцію лівої виличної дуги, з внутрішньо-шкіряним крововиливом в проекції нижнього краю лівої орбіти; садна у лівій тім`яній області; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів у верхній третині лівої вушної раковини, у лівій скронево-виличній області ближче до вушної раковини та на лівій щоці; трьох саден на задній поверхні лівої вушної раковини, на зовнішній поверхні лівого плеча від верхньої до середньої третини та на передньо- зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині. Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: синця, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та кінцівок, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синець багряно-синюшного кольору, без чітких меж; внутрішньо-шкіряні крововиливи яскраво-червоного кольору; садна місцями під темно-червоними кривавими коринками, місцями з підсохлим темно-червоним дном та відшаруванням поверхневого епідермісу у вигляді лусок), можливо вказати, що термін їх спричинення становить до 1-1,5 доби до моменту огляду. Виявлені у потерплого тілесні ушкодження у вигляді: синця, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та кінцівок, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Встановити взаємне розташування обстеженої особи та особи яка спричиняла тілесні ушкодження не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, місця куди були спричинені механічні дії (обличчя, голова, кінцівки). За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Локалізація та характер виявленого у ОСОБА_4 тілесного ушкодження в тім`яній області, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує свідок ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту (арк.98-100 кримінального провадження).

Інші документи, долучені до матеріалів кримінального провадження, є такими, що ні прямо, ні опосередковано не підтверджують висновки сторони обвинувачення, викладені обвинувальному акті. Зазначені докази тільки констатують проведення ряду процесуальних дій у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування та прийняття ряду процесуальних рішень, а тому суд приймає їх як документи, якими в порядку КПК України зафіксована подія кримінального правопорушення та не може прийняти їх як докази на підтвердження чи спростування наявності складу кримінального правопорушення в діянні ОСОБА_6 .

Дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінивши надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд зазначає, що вони у своїй сукупності є достатніми для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що знайшло своє підтвердження при аналізі та оцінці досліджених у судовому засіданні доказів сторони обвинувачення, зокрема, показань потерпілого ОСОБА_4 , який послідовно пояснив обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються з дослідженим судом протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами проведення слідчих експериментів, а також показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , наданими ними в судовому засіданні.

При цьому, обвинувачений не спростовує тієї обставини, що у зазначені в обвинувальному акті місце та час перебував за адресою: АДРЕСА_2 , мав конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 , в ході якого він вдарив потерпілого.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що потерпілому він наніс лише один удар в область голови, та розцінює ці покази обвинуваченого як спосіб його захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до акту судово-медичного дослідження №2274 від 26.08.2022 (арк.13-14 кримінального провадження) та висновку експерта №2493е (арк.кримінально провадження №59-62) у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені чисельні тілесні ушкодження у різних частинах тіла. Крім того під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 вказав що обвинувачений наніс йому кілька ударів в різні частини тіла. Ці обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які зазначали, що обвинувачений наносив удари потерпілому, як руками так і ногою, а також під час проведення слідчих експериментів за їх участю показали та відтворили механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому та вказали на кількість ударів.

При цьому суд не приймає до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , в частині того, що він захищався від протиправних дії потерпілого, які були спрямовані на завдання йому тілесних ушкоджень, оскільки в судовому засіданні не доведено, що до обвинуваченого з боку потерпілого застосовувались такі дії, які б містили ознаки суспільно небезпечного посягання та вимусили б обвинуваченого захищатись. Суд зауважує, що потерпілий є особою похилого віку, тоді як обвинувачений молодший за потерпілого на 19 років, та фізично переважає потерпілого.

Щодо посилань сторони захисту на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки відомості до ЄРДР у форми приватного обвинувачення були внесені не за заявою потерпілого, а на підставі рапорту працівника ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що є порушенням вимог п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до вимог процесуального закону обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є позиція потерпілого щодо вчиненого стосовно нього діяння, виражена в певній процесуальній формі, зокрема у формі заяви. Так, обираючи спосіб реагування на злочин, потерпілий, користуючись свободою розсуду, самостійно вирішує питання про те, наскільки це протиправне діяння зачіпає його інтереси, наскільки ефективним для їх захисту буде звернення до процедури кримінального судочинства, а, в разі початку такої процедури, чи доцільно її продовжувати. Заява потерпілого свідчить про його рішення захистити власні інтереси шляхом ініціювання кримінального провадження.

Інтерес потерпілого як особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій, тому потерпілий не зобов`язаний визначати конкретну норму кримінального закону, яка встановлює відповідальність за те чи інше вчинене щодо нього протиправне діяння, натомість достатнім є лише волевиявлення потерпілого щодо притягнення винного до кримінальної відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №288/1158/16-к) вказала на те, що кримінальний процесуальний закон не регламентує конкретного способу звернення потерпілого з заявою, яка зумовлює визначені в ч.1 ст.477 КПК України правові наслідки. Водночас захист прав і свобод людини як втілення принципу верховенства права вимагає надання переваги внутрішньому змісту юридично значущих дій над зовнішньою формою їх вираження. З огляду на зазначене навіть у разі, якщо потерпілий не подавав до правоохоронних органів заяву про злочин в формі окремого процесуального документа, однак до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження однозначно висловив свою позицію про притягнення винного до кримінальної відповідальності, та відповідна позиція зафіксована у процесуальних документах, це дає підставу для кримінального переслідування особи за злочин приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з ЄРДР (арк.кримінального провадження 1) відомості за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України були внесені до ЄРДР саме за заявою потерпілого ОСОБА_4 (арк. кримінального провадження 6), яка була зареєстрована в Журналі єдиного обліку повідомлень про вчинення кримінального правопорушення за №15885 від 25.08.2022 після того, як він надав висновок судово-медичного експерта №2274 від 26.08.2022. Отже, вказані обставини не свідчать про те, що органом досудового розслідування під час внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР були порушені вимоги п.1 ч.1 ст.477 КПК України.

Також суд не може прийняти до уваги відеозапис, який було долучено стороною захисту до матеріалів кримінального провадження (том.1 а.с.107) на підтвердження своєї позиції, оскільки вказаний відеозапис не відображає фактичних обставин та подій, які мали місце 25.08.2022.

Крім того, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_10 , оскільки обставини, про які свідок повідомив у судовому засіданні, не узгоджуються з іншими дослідженими доказами у цьому провадженні, а також з показами інших свідків, які були допитані судом безпосередньо під час судового розгляду. Крім того, на стійке переконання суду, враховуючи, що ніхто з учасників конфлікту на місці події ОСОБА_10 не бачив, а той начебто дізнався про необхідність дати показання щодо події через оголошення у газеті (яку сторона захисту не надала), як самі показання свідка, так і взагалі його присутність на місці події є сумнівною. Також суд відкидає надані потерпілим відеофайли та фотозображення, що були переглянуті судом під час розгляду провадження, оскільки не встановлено походження цих доказів та вказані файли не мають прив`язки до місцевості.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Таким чином, не зважаючи на те, що обвинувачений лише частково визнає вину, суд дослідивши у судовому засіданні матеріали провадження, яким надав оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, допитавши учасників кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок.

ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, на утриманні нікого не має, працевлаштований.

Відповідно до ст.66 КК України у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує часткове визнання винуватості.

Оскільки в обвинувальному акті на підставі ст.67 КК України не зазначено обставин, які обтяжують покарання, а врахування обставини, що обтяжує покарання, судом, призведе до погіршення становища обвинуваченого, суд не враховує у якості обставини, що обтяжує покарання те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 було вчинено щодо особи похилого віку.

З урахуванням характеру вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який частково визнав свою винуватість, працевлаштований, раніше не судимий, одружений, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, при цьому, суд вважає недоцільним у даному випадку призначати обвинуваченому покарання у виді виправних робіт або громадських робіт. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленій судом обставині, що пом`якшує покарання обвинуваченому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1