Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3897/24
Номер провадження 1-кс/711/1072/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000068 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 204 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Углуватка Христинівського р-ну Черкаської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000068 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 204 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП України в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 204 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою без визначеного роду занять, маючи лідерські якості та зв`язки у злочинному світі, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, не пізніше початку березня 2024 року, більш точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи намір позбавити життя суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_9 , на початку березня 2024 року залучив ОСОБА_5 в якості майбутнього виконавця злочину.

Після отримання згоди ОСОБА_5 , з метою обговорення деталей майбутнього вбивства, а саме: часу, місця, способу і для надання інструкцій останньому щодо вчинення вказаного злочину та вжиття заходів конспірації, ОСОБА_8 неодноразово зустрічався з ОСОБА_5 в різних місцях м. Умань, зокрема і в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони упродовж березня 2024 року здійснювали стеження за ОСОБА_9 , в тому числі, встановили його місце роботи, автомобіль, можливі місця перебування.

З метою доведення запланованого злочину до кінця, ОСОБА_8 у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але до 19.03.2024, придбав корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), а ОСОБА_5 корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), пістолет іноземного виробництва Турецької Республіки, конструкція якого змінена саморобним способом, 16 набоїв до нього калібру 9-мм; глушник, які планували використати для умисного заподіяння смерті ОСОБА_9 в залежності від місця перебування потерпілого.

Окрім того, за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 придбав новий одяг, взуття, рукавички з метою конспірації та невикриття правоохоронними органами після закінчення підготовлюваного ними злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, під час розмови 17.03.2024 у період часу з 21.03 до 22.23 в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ще раз підтвердили серйозність своїх спільних злочинних намірів щодо вчинення умисного вбивства та вирішили закінчити запланований злочин в найближчий час, обговоривши шляхи уникнення негативних наслідків для себе.

Однак, після виконання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного вбивства, злочин не було скоєно з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 19.03.2024 останні затримані в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), пістолет іноземного виробництва Турецької Республіки, конструкція якого змінена саморобним способом, які в подальшому незаконно зберігав за адресою проживання: АДРЕСА_2 .

19.03.2024, в період часу з 20 години 21 хвилини по 23 годину 36 хвилину, у ході обшуку в домоволодінні за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , в кімнаті будинку працівниками поліції виявлені та вилучені чотири металеві предмети - корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), які відносяться до категорії обмежено вибухонебезпечних та вибухонебезпечних, а також в гардеробі будинку пістолет іноземного виробництва Турецької Республіки, конструкція якого змінена саморобним способом.

19.03.2024 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

20.03.2024 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12, ч. 2, ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від21.03.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.05.2024

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження: розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: № 1538/55/122/01-2024 від 18.03.2024, 1539/55/122/01-2024 від 18.03.2024, № 1812/55/122/01-2024 від 02.04.2024, 1903/55/122/01-2024 від 08.04.2024, протоколом обшуку від 19.03.2024 автомобіля «Porsche cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_4 (СТО); протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_4 (автомагазин); довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 83,84,85,86,87,88,89,90 від 19.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 продовжений до трьох місяців, тобто до 19.06.2024 у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Таким чином, закінчити досудове розслідування до спливу строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу наразі неможливо.

Підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри, метою - забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, іншого підозрюваного у даному провадженні який притягується до кримінальної відповідальності, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, які є особливо тяжким та тяжким, тому, враховуючи тяжкість покарання в разі доведення його винуватості, його вік та стан здоров`я, існує обґрунтований ризик того, що він, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наявність у кримінальному провадженні іншого підозрюваного, а також осіб, причетність яких до вчинення злочинів на цей час перевіряється, існує ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та у зв`язку з цим маючи реальну можливість спілкування з такими особами, матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей, які можуть мати значення для кримінального провадження, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час у кримінальному провадженні допитано ряд свідків, а також потерпілого. У свою чергу, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та проживаючи разом зі свідками і потерпілим в одному місті, матиме змогу особисто або через третіх осіб, або ж використовуючи засоби телефонного чи Інтернет зв`язку, впливати на таких учасників кримінального провадження.

Також у кримінальному провадженні на даний час триває виконання ряду судових експертиз, в контексті чого існує ризик незаконного впливу підозрюваним на експертів, які проводять експертизи.

Такі обставини свідчать про ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, залишається досить високим ризик доведення підозрюваним свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, до кінця, а, враховуючи розмови між підозрюваними про готовність це зробити в публічних місцях з використанням зброї та вибухових пристроїв, існує ризик вчинення підозрюваним інших злочинів, що свідчить про ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, орган досудового розслідування приходить до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та попередити настання вказаних вище ризиків.

Також, посилаючись на ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий вказував, шо слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки вказаний злочин передбачає застосування насильства і є злочином проти життя та здоров`я особи.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого та тяжкого злочинів, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави, в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому, та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначила, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою на підставі вже зібраних органом досудового розслідування доказів. Також, на даний час, ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Так підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. На даний час органом досудового розслідування ще встановлюються всі обставини у кримінальному провадженні та перевіряється і встановлюється причетність до нього інших осіб, а тому, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей, які можуть мати значення для кримінального провадження, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого, з якими проживає в одному місті, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань для уникнення ним кримінальної відповідальності. Крім того, на переконання прокурора, зважаючи на осіб, що були задіяні для вчинення даного злочину, та їхні можливості, існує досить обґрунтований ризик впливу на експертів, які в даному кримінальному провадженні проводять призначені судові експертизи, висновки по яким ще не отримано. Окрім цього, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, оскільки ним та іншим підозрюваним було висловлено рішучість у здійсненні вбивства потерпілого в публічному місці. А тому, зважаючи на особливості подій кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного продовжує існувати, що створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Так, обставини подій свідчать про наявність з боку підозрюваного недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, а саме факт того, що він, усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків, висловлював готовність закінчити замах на життя іншої людини у публічному місці з використанням зброї та вибухових пристроїв, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства. На підставі викладеного прокурор просила продовжити ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, в межах строку досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість підозри. Дії працівників правоохоронних органів були незаконними, оскільки останні проникли до автомобіля його підзахисного ще до початку обшуку, про що ними написано відповідну заяву до ДБР. В разі доведення вини ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, призначене покарання, за такої кваліфікації не може бути більшим ніж 7,6 років позбавлення волі. Крім того, захисник посилався на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з дружиною, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за чотиримісячною дитиною, а також те, що його підзахисний хворіє на епілепсію, є фізичною особою підприємцем та єдиним годувальником своєї сім`ї. Ризики, зазначені стороною обвинувачення необґрунтовані та безпідставні, оскільки підозрюваний не вчиняв жодних дій, що вказували б на можливість переховування від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати чи спотворити якісь докази, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливий вплив на свідків та потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому він підозрюється. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, а в разі якщо суд прийде до висновку про необхідність продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то просив визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки, на його думку, це є обов`язком слідчого судді, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти доводів сторони обвинувачення, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість підозри, а також на недоведеність вказаних в клопотанні ризиків, повністю підтримавши позицію свого захисника. Зазначив, що проживає з дружиною ОСОБА_11 та чотиримісячною дитиною ОСОБА_12 , які перебувають на його утриманні. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, а в разі якщо суд прийде до висновку про необхідність продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то просив визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та документи, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000068 від 07.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 204 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12, ч. 2, ст. 115 (готування до умисного вбивства людини, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений за попередньою змовою групою осіб), ч. 1 ст. 263 (незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу) КК України.

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 115 КК України (санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі), відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України (санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років), відноситься до категорії тяжких злочинів.

Так, 19.03.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 20.03.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12, ч. 2, ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

21.03.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17.05.2024 включно. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

13.05.2024 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 07.02.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 19.06.2024.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які були направлені на позбавлення людини життя, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12, ч. 2, ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: № 1538/55/122/01-2024 від 18.03.2024, 1539/55/122/01-2024 від 18.03.2024, № 1812/55/122/01-2024 від 02.04.2024, 1903/55/122/01-2024 від 08.04.2024, протоколом обшуку від 19.03.2024 автомобіля «Porsche cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_4 (СТО); протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_4 (автомагазин); довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 83,84,85,86,87,88,89,90 від 19.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою від 21.03.2024. На даний час, додатковість даних у проведенні досудового розслідування не змінилася, так як тривають проведення відповідних експертиз, остаточне обвинувачення не висунуте, що було підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12, ч. 2, ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі (ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України). Крім того, навіть у разі застосування до підозрюваного ст. 68 КК України, до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання та застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а сама наявність дружини ОСОБА_11 та дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Що стосується ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що органом досудового розслідування перевіряється можлива причетність інших осіб до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, а тому продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, маючи реальну можливість спілкування з такими особами, матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей, які можуть мати значення для кримінального провадження.

Крім того, на даному етапі досудового розслідування, продовжує існувати ризику впливу на свідків та потерпілого. Оцінюючим вказаний ризик слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу підозрюваним на потерпілого ОСОБА_9 та свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтований, зважаючи на те, що підозрюваний мешкає з ними в одному населеному пункті та обізнаний щодо місця їхнього проживання, зокрема потерпілого. Наведене свідчить про те, що підозрюваний може впливати на зазначених осіб, з метою зміни ними своїх показань, а тому слідчий суддя відкидає доводи сторони захисту щодо відсутності вказаного ризику.

В той же час, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування можливості незаконного впливу на експертів у цьому кримінальному провадженні. При цьому суд зазначає, що у контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А відтак доводи прокурора щодо можливості впливу підозрюваним на експертів носять абстрактний характер і є лише його припущенням.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, в яких ОСОБА_5 підозрюється, зважаючи на злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, до кінця, та зафіксовані розмови між підозрюваними про готовність це зробити в публічних місцях з використанням зброї та вибухових пристроїв.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу 21.03.2024, продовжують існувати. Відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.03.2024.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , зокрема, особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 13.05.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 07.02.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 19.06.2024.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку інкримінованих органом досудового розслідування злочинів, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 19.06.2024 включно.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, дружини ОСОБА_13 та дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, про що клопотав захисник та підозрюваний, слідчий суддя не вбачає.

Оцінюючи твердження сторони захисту про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 епілептичного захворювання, слідчий суддя наголошує на тому, що право підозрюваного на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів слідчим суддею і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов`язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

В той же час, стороною захисту не надано медичної документації на підтвердження наявності будь-якого захворювання, як і доказів неможливості отримання підозрюваним належної медичної допомоги в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», з огляду на перебування останнього під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час переконливих даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні строку тримання під вартою, про що клопотала сторона захисту, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, зокрема передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який був направлений на позбавлення життя іншої людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, а враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, висвітлених в підозрі у даній редакції, а саме здійснення готування до особливо тяжкого злочину, що мало б непоправні тяжкі наслідки, мотиви його вчинення, на даний час наявні побоювання щодо доведення злочину до завершення виглядають реальними.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000068 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 204 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 19.06.2024 включно.

Строк дії ухвали визначити до 19 червня 2024 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1